Єдиний унікальний номер 719/355/26
Номер провадження 2-а/719/4/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2026 року          м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:
судді Цицак В.Л.,
за участю секретаря Тартус І.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м.Новодністровськ, Чернівецької області, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , за підписом представника Батракова Михайла Юрійовича, до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження, -

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2026 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») в суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , за підписом представника Батракова М.Ю., до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі – ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження, який сформований в системі «Електронний суд» 27 травня 2026 року.
В позовній заяві зазначає, що постановою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_2 № R535842 від 14.05.2026р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку із непроходженням (відмовою від проходження) ВЛК, та накладено штраф у розмірі 17000,00 грн., про що позивач дізнався 18 травня 2026 року, коли отримав поштове відправлення. Позивач вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що ухвалена на підставі недостовірних даних, оскільки ОСОБА_1 від проходження військово-лікарської комісії не відмовлявся, 01 травня 2026 року пройшов медичний огляд, що підтверджується відповідною постановою ВЛК та відміткою в електронному військово-обліковому документі, додаток «Резерв+». Окрім того, звертає увагу на відсутність чіткості щодо суті вчиненого правопорушення, оскільки у тексті постанови одночасно зазначено непроходження ВЛК та відмова від проходження ВЛК. Стверджує, що 14 травня 2026 року ОСОБА_1 особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 для розгляду справи, проте йому повідомили, що оскільки матеріали з ІНФОРМАЦІЯ_6 не надійшли, розгляд справи відкладається. Натомість 18 травня 2026 року позивач уже отримав копію оскаржуваної постанови, яка була винесена за його відсутності.
З огляду на вище наведене, просить оскаржувану постанову скасувати у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити.
Ухвалою суду від 09.06.2026р., після усунення недоліків позовної заяви, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику (повідомлення) сторін, залучено до участі у справі в якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_7 , зобов`язано відповідачів надати суду в строк до 17 червня 2026 року матеріали справи, на підставі яких винесено постанову №R535842 від 14.05.2026р., надано відповідачам строк для подачі відзиву на позовну заяву до 17 червня 2026 року.
12 червня 2026 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») від ІНФОРМАЦІЯ_8 , за підписом представника відповідача за довіреністю - начальника юридичної служби Марчука А.Д., надійшло клопотання про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду в частині вимог до ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 36-45). 
В обґрунтування клопотання зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_7 є неналежним відповідачем, оскільки оскаржувану постанову та протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача виніс ІНФОРМАЦІЯ_9 .
15 червня 2026 року на виконання ухвали суду 09.06.2026р. від ІНФОРМАЦІЯ_10 , за підписом ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , підполковника ОСОБА_3 , надійшли завірені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення №626 щодо ОСОБА_1 (а.с.47-50).
16 червня 2026 року засобами електронного зв`язку від ІНФОРМАЦІЯ_10 , за підписом ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , підполковника ОСОБА_3 , у суд надійшов відзив на адміністративний позов, згідно з яким відповідач позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає та у задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю. 
В обґрунтування заперечень зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що після отримання 17 квітня 2026 року направлення на військово-лікарську комісію позивач мав безумовний обов`язок пройти медичний огляд для визначення придатності до військової служби протягом встановленого законодавством 4-денного строку. Однак, станом на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення 04 травня 2026 року, ОСОБА_1 вказаний обов`язок у встановлений строк не виконав, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Очевидна бездіяльність позивача становить порушення вимог абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також пп. 2.8.6 глави 2 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ № 402 від 14.08.2008р. та містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період).
У зв`язку із розглядом справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, враховуючи ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі письмові докази кожен окремо та в їх сукупності, суд встановив, що 17 квітня 2026 року сформоване направлення №7113452 щодо ОСОБА_1 для визначення придатності для служби; проходження ВЛК відбудеться на базі закладу охорони здоров`я КНП «Сокирянська лікарня». Дата початку медичного огляду 18 квітня 2026 року (а.с. 50).
Інформація про дату отримання ОСОБА_1 направлення №7113452 від 17.04.2026р. відсутня.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №2026-0501-1404-2881-7 від 01.05.2026р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , здоровий та придатний до військової служби (а.с. 50).
Інформації про фактичний початок проходження ОСОБА_1 ВЛК та її тривалість в матеріалах справи відсутня.
04 травня 2026 року начальником групи розгляду та супроводження адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_6 капітаном юстиції ОСОБА_4 щодо ОСОБА_1 складено протокол №626 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 47-48).
Згідно з вказаним протоколом ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним та перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_6 ., 17.04.2026 року був направлений направленням №7113452 на проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_6 . Однак, останній з порушенням припису, зазначеного в пп. 2.8.6 п.2.8 глави 2 розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерством оборони України №402, від 14.08.2008р., здійснював проходження військово-лікарської комісії з 06 квітня 2026 року та не завершив його по теперішній час, що вказує на умисне затягування строків. Своїми протиправними, винними діями порушив вимоги ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП. 
У протоколі також міститься інформація про розгляд справи 14 травня 2026 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Протокол підписаний особою, яка його склала, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, 04 травня 2026 року.
14 травня 2026 року ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 винесено постанову № R535842 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 8, 49), згідно з якою за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК (п.2 розділу 11 ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000, 00 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови № R535842 від 14.05.2026р. вбачається, що 04 травня 2026 року від ОСОБА_1 особисто в паперовій формі надійшла заява, в якій він зазначає, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення до адміністративної відповідальності за його відсутності (а.с. 49).
Однак, копію такої заяви ІНФОРМАЦІЯ_3 суду не надав.
Відповідно до супровідного листа від 15.05.2026р. ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконання вимог ст. 285 КУпАП надіслав копію постанови № R535842 від 14.05.2026р. ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (а.с. 8).
Факт отримання позивачем оскаржуваної постанови саме 18 травня 2026 року підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою відстеження пересилання поштового відправлення з офіційного сайту АТ «Укрпошта» (а.с. 9).
За даними Електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного та резервіста застосунку РЕЗЕРВ+ за 18 травня 2026 року (а.с. 5) вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , номер в реєстрі «Оберіг 120820233489678500058, ВОС: 999097, категорія обліку: військовозобов`язаний, звання: Солдат, потребує проходження базової загальновійськової підготовки, Солдат резерву, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 . За постановою ВЛК від 01.05.2026 – придатний. Оформлена відстрочка до 05.11.2026 року; тип відстрочки бронювання. Дата уточнення даних 04.05.2026.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р., в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. 
Надалі воєнний стан неодноразово продовжувався, зокрема, Указом Президента України № 342/2026 від 27.04.2026р. «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4857-IX від 28.04.2026р., з 05 години 30 хвилин 04 травня 2026 року строком на 90 діб.
Згідно з абз. 13, 14 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
У ст. 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
У ч. 1, 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України» також закріплено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
На підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснюється правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби.
Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до п. 1, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022р. № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, організовують з визначеною періодичністю (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів.
Згідно з абз. 12 ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Відповідно до абз. 3, 4 п. 69 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024р. № 560 (надалі – Порядок №560), громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд. У разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.
У п. 74-1 Порядку №560 зазначено, що для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування (крім направлення, зазначеного у пункті 74-3 цього Порядку). Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією. Роздруковане направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту, військовозобов`язаному під особистий підпис. Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
Згідно з п. 77 Порядку № 560 рішення (постанову) військово-лікарської комісії щодо придатності резервіста або військовозобов`язаного до проходження військової служби під час мобілізації вноситься до бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше ніж протягом наступного дня з дня надходження відповідного рішення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Питання військово-лікарської експертизи вирішуються спеціальним законодавством, а саме Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. №402 (надалі – Положення № 402).
Відповідно до п. 1.2. Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.
У підпункті 2.8.6. п. 2.8. Положення № 402 вказано, що строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не можуть перевищувати 6 днів. За необхідності направлення особи на додаткові лабораторні та інструментальні дослідження, інші обстеження для отримання повної та об`єктивної інформації про стан її здоров`я, загальний строк проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не може перевищувати 14 днів.
Отже, проаналізувавши норми законодавства України та враховуючи досліджені письмові докази, суд приходить до висновку, що строк проходження військово-лікарської комісії від 6 до 14 днів і такий ОСОБА_1 не порушено (з 18 квітня 2026 року по 01 травня 2026 року).
Натомість викладені у протоколі №626 від 04.05.2026р. про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та у постанові № R535842 від 14.05.2026р. за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП висновки, що строк проходження військово-лікарської комісії становить 4 дні, а тому ОСОБА_1 не пройшов військово-лікарську комісію суперечать нормам чинного законодавства України та дослідженим доказам.
З врахуванням п. 77 Порядку № 560, станом на 04 травня 2026 року (дата складення протоколу) працівникам ІНФОРМАЦІЯ_5 мало бути достеменно відомо про проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії 01 травня 2026 року.
При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_3 не доведено, що при проходженні ОСОБА_1 військово-лікарської комісії не було необхідності в проведені додаткових лабораторних та інструментальних досліджень, інших обстежень для отримання повної та об`єктивної інформації про стан здоров`я особи, внаслідок чого строк проходження військово-лікарської комісії не повинен був перевищувати 6 днів.
Отже, відповідач не довів, що ОСОБА_1 безпідставно умисно затягував строки проходження військово-лікарської комісії.
Суд також зауважує, що у протоколі №626 від 04.05.2026р. про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП помилково вказано, що ОСОБА_1 здійснював проходження військово-лікарської комісії з 06.04.2026 року, оскільки направлення на проходження військово-лікарської комісії датується 17 квітня 2026 року, а дата початку медичного огляду 18 квітня 2026 року.
У ст. 235 КУпАП зазначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
У ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Окрім того, у примітці вказано, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Таким чином, ні протокол про адміністративне правопорушення, ні постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не можуть бути беззаперечним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення, оскільки по своїй правовій природі є документом, в якому уповноважений суб`єкт фіксує обставини вчинення правопорушення, та рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, відповідно.
Рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях, а вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, оскільки в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Водночас із наданих матеріалів справи суд не має можливості встановити чи в діях ОСОБА_1 є ознаки умисного затягування строків проходження військово-лікарської комісії. Натомість суд прийшов до висновку, що строк проходження військово-лікарської комісії від 6 до 14 днів і такий ОСОБА_1 не порушено.
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
У ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.
Стандарти, встановлені Конвенцією для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» від 09.062011р.).
Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень, зокрема, критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).
Окрім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти росії» від 30.05.2013р. зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Обов`язок щодо належного складення протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладений на суд.
У ч. 1-2 ст. 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
У п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України зазначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, оскільки відповідачем, на якого в силу ст. 77 КАС України покладено обов`язок доведення правомірності оскаржуваного рішення, не надано суду належних та допустимих доказів, що підтверджують порушення ОСОБА_1 строків проходження військово-лікарської комісії, суд приходить до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, а тому постанову № R535842 від 14.05.2026р. слід скасувати, а провадження у справі закрити.
Як зазначалось в ухвалі від 09.06.2026р. про відкриття провадження оскаржувану постанову склав тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , який діє не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. 
ІНФОРМАЦІЯ_12 відповідно до п. 1, 7 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022р., є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_13 . Тобто ІНФОРМАЦІЯ_12 не є самостійним органом військового управління, а лише підрозділом такого органу. Статус органу військового управління має саме ІНФОРМАЦІЯ_13 , від імені якого діє керівник відокремленого підрозділу, а тому належним відповідачем є саме ІНФОРМАЦІЯ_13 .
Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на зазначене, судовий збір слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ІНФОРМАЦІЯ_13 .
Докази понесення позивачем інших судових витрат суду не надані, про наявність таких в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України суд не проінформовано.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19, 65 Конституції України, Законами України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024р. № 560, Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022р. № 154, Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. №402, ст. 7, 210-1, 235, 245, 247, 251-252, 254-256, 278-280, 283 КУпАП, ст. 2, 9, 19, 72-77, 80, 90, 94, 139, 162, 229, 241-246, 250, 255, 271-272, 286, 292-293 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ), за підписом представника ОСОБА_5 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 ), до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця знаходження: АДРЕСА_3 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця знаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження - задовольнити.
Постанову №R535842 від 14.05.2026р. за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця знаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 665, 60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: