Єдиний унікальний номер 205/17470/25
Номер провадження2/205/234/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
27 квітня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра в складі:
головуючого судді – Басової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання – Пєтіної К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, про витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області 14.11.2025 року звернувся до Новокодацького районного суду міста Дніпра з вищезазначеним позовом, у якому просив витребувати у ОСОБА_1 на користь власника земельної ділянки відповідно до ч. 2 ст. 83 ЗК України – Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2 га, із кадастровим номером 1423983300:05:000:1289, що розташована на території Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області. 
Позов мотивований тим, що 04.03.2020 року державним реєстратором Мангушської районної державної адміністрації Попруженком А.В. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 35839950 про право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 1423983300:05:000:1289, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів. Підставою для внесення запису вказано наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 6270-СГ від 21.11.2019 року «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення». Вказаний наказ підписано начальником ГУ Держгеокадастру у Донецькій області Іваном Якименком. Вказаним наказом начебто ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі ріллі площею 2,0000 га, з кадастровим номером 1423983300:05:000:1289, із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення, для ведення особистого селянського господарства на території Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів. Крім того, зазначений наказ, поданий ОСОБА_2 (копія якого міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) дуже поганої якості, з відбитками печатки та штампу – по яких неможливо встановити їх приналежність, а також не можливо встановити особу, що засвідчила копію. Також у зазначеному наказі є посилання на наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 6267-СГ від 21.11.2019 року, яким нібито затверджено документацію із землеустрою 10 особам, серед яких зазначено і ОСОБА_2 . Водночас, відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 10-5-0.3-1299/2-24 від 18.04.2024 року та №10-5-0.3-741/2-24 від 01.03.2024 року встановлено, що ОСОБА_2 зверталась до Управління із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 4078-СГ від 29.08.2019 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою», ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області. Проте, в подальшому, ОСОБА_2 із клопотанням про затвердження проекту землеустрою до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області не зверталась. У зв`язку з вищезазначеним, управлінням не приймалося ніяких наказів відносно ОСОБА_2 щодо затвердження документації із землеустрою (наказ № 6267-СГ від 21.11.2019 року) та щодо надання у власність земельної ділянки (наказ № 6270-СГ від 21.11.2019 року), а зазначені накази приймалися щодо інших осіб. Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомило, що в системі електронного документообігу Головного управління СЕД «ДОК ПРОФ 3» зареєстрований накази Головного управління: від 21.11.2019 року № 6267-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області, за межами населених пунктів; від 21.11.2019 року № 6270-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» громадянину ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області, за межами населених пунктів. Відповідно до інформації з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 07.02.2024 року № 10-28-0.152-1666/2-24 та від 08.10.2025 року № 10-5-0.3-3434/2-25 встановлено, що з 03.10.2019 року по 20.12.2019 року включно обов`язки начальника Головного управління виконувала Підгорна Т.О., начальник Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську цього ж Головного управління (на період відсторонення ОСОБА_5 ). Таким чином, 21.11.2019 року саме ОСОБА_6 мала повноваження на підписання наказів з питання розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення. Крім того, відповідно до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 02.10.2019 року № 123-то «Про покладання виконанняобов`язків на Підгорну Т.О.» покладено виконання обов`язків начальника Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на Підгорну Т.О., начальника Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську, з 03.10.2019 року на період відсторонення ОСОБА_5 (лист Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.02.2024 року № 10-28-0.152-2279/2-24). Тобто 21.11.2019 року Якименко І.В. не мав повноважень на підписання наказів № 6267-СГ «Про затвердження документації із землеустрою» яким нібито, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок 10 громадянам, серед яких зазначено і ОСОБА_2 , та № 6270-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» з кадастровим номером 1423983300:05:000:1289. Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 10-5-0.3-1871/2-23 від 22.08.2023 року встановлено, що відповідно до п. п. 1, 2 наказу Держземагенства України від 10.04.2014 року № 129 «Про деякі питання реєстрації документів в автоматизованій системі діловодства» передбачена реєстрація усіх видів документів у системі електронного документообігу «ДОК ПРОФ». Документи головних управлінь Держземагенства в областях, що створені після дати видання цього наказу та які не зареєстровані у системі, вважати недійсними. Постановою Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 10.09.2014 року № 442 Держземагенство перетворено у Держгеокадастр. До теперішнього часу органи Держгеокадастру використовують систему «ДОК ПРОФ» для реєстрації всіх наказів, зокрема наказів з розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності. Для входу у СЕД «ДОК ПРОФ» усі працівники використовують особистий пароль та логін. Після підписання відповідного проекту наказу щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення керівником ГУ Держгеокадастру в Донецькій області, наказ реєструвався у СЕД «ДОК ПРОФ» у картотеці «Накази СГ». Після завершення реєстрації наказу у СЕД «ДОК ПРОФ» його можливо лише переглянути та роздрукувати. При цьому паперовий примірник наказу містить номер та дату реєстрації, ідентичні номеру та даті реєстрації його електронної версії. При цьому номери наказам у відповідній картотеці СЕД «ДОК ПРОФ» присвоюються автоматично у порядку зростання, що унеможливлює реєстрацію кількох документів під одним порядковим номером. На теперішній час, оригінали наказів Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області: від 21.11.2019 року № 6267-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» громадянину ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства; від 21.11.2019 року № 6270-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» громадянину ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, перебувають в матеріалах кримінального провадження № 42024052290000023 від 06.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (зазначене підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 10-5-0.3-3434/2-25 від 08.10.2025 року). Таким чином, державою ніколи не приймалося рішення про відчуження земельної ділянки 1423983300:05:000:1289, а остання вибула з державної власності поза її волею. Крім того, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 1-294 від 19.04.2021 року, виданого державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Київської області Грачова Л.І., набула право власності на вищезазначену земельну ділянку з кадастровим номером 1423983300:05:000:1289, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 19.04.2021 року за № 41564175 державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Київської області Грачовою Л.І. Право власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_1 набула шляхом прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 , про що 19.04.2021 року внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відносно ОСОБА_2 накази про затвердження проекту землеустрою та про надання земельної ділянки у власність не приймалися.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 10.12.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
У судовому засіданні 13.04.2026 року ухвалою, постановленою без оформлення окремого документа, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
Прокурор відділу представництва інтересів держави в суді Донецької обласної прокуратури Профатило О.П. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області у судове засідання не з`явився, просив провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач – ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не надала.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області в судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі відповідно до чинного законодавства.
На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, дійшов наступних висновків. 
Стосовно правомірності звернення керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Маріупольської селищної ради Маріупольського району Донецької області з даним позовом до суду, суд зазначає наступне.
Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Частиною 3 статті 56 ЦПК України визначено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовами.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Стаття 80 ЗК України закріплює суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності. 
Відповідно до ст. 84 ЗК України, право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи державної влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. 
Частиною 5 статті 122 ЗК України передбачено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частиною третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрації не утворена, для всіх потреб. 
Оскільки спірна земельна ділянка як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на даний час належить до земель, які перебувають у постійному користуванні державного лісогосподарського підприємства, а також знаходиться в прибережній захисній смузі Азовського моря, тому в силу приписів вищевказаних норм законодавства розпорядження даною ділянкою здійснює Донецька обласна державна адміністрація. 
Згідно зі змістом пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України та частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу. 
Статтею 17 ЦК України передбачено, що орган державної влади здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом. Рішення, прийняте зазначеними органами щодо захисту цивільних прав та інтересів, не є перешкодою для звернення за їх захистом до суду.
Прокуратурою листом від 01.05.2024 року № 55/1-2024вих-24 проінформовано Мангушську селищну раду Маріупольського району Донецької області про виявлені порушення вимог земельного законодавства та безпідставність отримання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки.
Листом від 08.05.2024 року № 0617/04-30/20245 виконувач обов`язків Мангушського селищного голови повідомив про те, що заходи щодо захисту інтересів держави та територіальної громади за викладеними фактами селищною радою не проводились. Мангушська селищна рада Маріупольського району Донецької області до суду з позовом про витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 1423983300:05:000:1289 у комунальну власність територіальної громади Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області не зверталась та не заперечує щодо подання Маріупольською окружною прокуратурою зазначеного позову з метою захисту інтересів держави та територіальної громади.
Крім того, на повторний запит окружної прокуратури № 55/1-6008вих-25 від 07.10.2025 року начальник Мангушської селищної військової адміністрації листом від 16.10.2025 року № 1068/1-25 повідомив про те, що заходи щодо захисту інтересів держави та територіальної громади за викладеними фактами селищною радою не проводились та звернення до суду не здійснювалось. Адміністрація підтримує позицію Маріупольської окружної прокуратури щодо необхідності захисту інтересів держави та територіальної громади у вказаному питанні. Крім того, Адміністрація не має можливості самостійно звернутись до суду для захисту інтересів територіальної громади та не заперечує щодо подання окружною прокуратурою позову про витребування земельної ділянки з кадастровим номером 1423983300:05:000:1289 з незаконного володіння ОСОБА_1 у комунальну власність територіальної громади Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області.
Згідно із ч.1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених ч .4 і ч. 8 цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог ч. 7 цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.
Згідно з ч. 5 ст. 122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами 3, 4 і 8 цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
Згідно з п. 24 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України з 27.05.2021 року землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.
Відповідно до постанови КМУ від 06.12.2022 року № 1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (зі змінами), затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Відповідно до вказаного Переліку Маріупольський район є тимчасово окупованою територією.
Відповідно до наказу Держгеокадастру від 18.05.2022 року № 108 (в редакції наказу від 28.07.2023 року № 248) припинено доступ користувачів до Державного земельного кадастру, в частині надання відомостей стосовно земельних ділянок, розташованих на територіях, на яких ведуться активні бойові дії або тимчасово окупованих територіях, зокрема щодо усіх громад Маріупольського району. Крім того, з початком широкомасштабного вторгнення російської федерації на територію України відключено доступ до Публічної кадастрової карти України.
У зв`язку з викладеним, селищна рада не має технічної можливості для встановлення підстав для звернення до суду із позовом про витребування на користь держави земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером 1423983300:05:000:1289. 
Отже, на теперішній час заходи на усунення зазначених порушень Мангушською селищною радою Маріупольського району Донецької області не вжито та не планується звернення до суду, що свідчить про допущену бездіяльність уповноважених на захист інтересів держави органів, у зв`язку із чим у прокурора наявні обґрунтовані підстави, передбачені ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.
Судом встановлено, що 04.03.2020 року державним реєстратором Мангушської районної державної адміністрації Попруженком А.В. внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 35839950 про право приватної власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 1423983300:05:000:1289, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів. Підставою для внесення запису зазначено наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 6270-СГ від 21.11.2019 року «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення», який підписано начальником ГУ Держгеокадастру у Донецькій області Іваном Якименком.
Вищезазначеним наказом ОСОБА_2 передано безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, в тому числі ріллі площею 2,0000 га, з кадастровим номером 1423983300:05:000:1289, із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення, для ведення особистого селянського господарства на території Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів.
Також у зазначеному наказі є посилання на наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 6267-СГ від 21.11.2019 року, яким затверджено документацію із землеустрою 10 особам, серед яких зазначено відповідача.
Водночас, відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 10-5-0.3-1299/2-24 від 18.04.2024 року та №10-5-0.3-741/2-24 від 01.03.2024 року встановлено, що ОСОБА_2 зверталась до Управління із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 4078-СГ від 29.08.2019 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою», ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області. 
Проте, в подальшому, ОСОБА_2 із клопотанням про затвердження проекту землеустрою до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області не зверталась та Управлінням наказів відносно ОСОБА_2 щодо затвердження документації із землеустрою (наказ № 6267-СГ від 21.11.2019 року) та щодо надання у власність земельної ділянки (наказ № 6270-СГ від 21.11.2019 року), а зазначені накази приймалися щодо інших осіб.
Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повідомило, що в системі електронного документообігу Головного управління СЕД «ДОК ПРОФ 3» зареєстровані накази Головного управління: від 21.11.2019 року № 6267-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» гр. ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області, за межами населених пунктів; від 21.11.2019 року № 6270-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» громадянину ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства на території Золотоколодязької сільської ради Добропільського району Донецької області, за межами населених пунктів.
Відповідно до інформації з Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 07.02.2024 року № 10-28-0.152-1666/2-24 та від 08.10.2025 року № 10-5-0.3-3434/2-25 встановлено, що з 03.10.2019 року по 20.12.2019 року включно обов`язки начальника Головного управління виконувала Підгорна Тетяна Олексіївна, начальник Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську цього ж Головного управління (на період відсторонення ОСОБА_5 ).
Таким чином, 21.11.2019 року саме ОСОБА_6 мала повноваження на підписання наказів з питання розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення.
Крім того, відповідно до наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 02.10.2019 року № 123-то «Про покладання виконання обов`язків на ОСОБА_6 » покладено виконання обов`язків начальника Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області на ОСОБА_6 , начальника Міськрайонного управління у Слов`янському районі та м. Слов`янську, з 03.10.2019 року на період відсторонення ОСОБА_5 (лист Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.02.2024 року № 10-28-0.152-2279/2-24).
Тобто, 21.11.2019 року Якименко І.В. не мав повноважень на підписання наказів № 6267-СГ «Про затвердження документації із землеустрою» яким нібито, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок 10 громадянам, серед яких зазначено і ОСОБА_2 , та № 6270-СГ «Про надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення» з кадастровим номером 1423983300:05:000:1289.
Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 10-5-0.3-1871/2-23 від 22.08.2023 року встановлено, що відповідно до п. п. 1, 2 наказу Держземагенства України від 10.04.2014 року № 129 «Про деякі питання реєстрації документів в автоматизованій системі діловодства» передбачена реєстрація усіх видів документів у системі електронного документообігу «ДОК ПРОФ». Документи головних управлінь Держземагенства в областях, що створені після дати видання цього наказу та які не зареєстровані у системі, вважати недійсними.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» від 10.09.2014 року № 442 Держземагенство перетворено у Держгеокадастр. 
На теперішній час, оригінали наказів Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області: від 21.11.2019 року № 6267-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» громадянину ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства; від 21.11.2019 року № 6270-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» громадянину ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, перебувають в матеріалах кримінального провадження № 42024052290000023 від 06.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (зазначене підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 10-5-0.3-3434/2-25 від 08.10.2025 року).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 1-294 від 19.04.2021 року, виданого державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Київської області Грачова Л.І., набула право власності на вищезазначену земельну ділянку з кадастровим номером 1423983300:05:000:1289, площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Комишуватської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 19.04.2021 року за № 41564175 державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори Київської області Грачовою Л.І. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 2049004214239). Право власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_1 набула шляхом прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 , про що 19.04.2021 року внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Відносно ОСОБА_2 накази про затвердження проекту землеустрою та про надання земельної ділянки у власність не приймалися. Без наказів про затвердження проекту землеустрою не могло існувати наказу про надання земельної ділянки у власність. 
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше їм надані у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово- правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. 
Віндикація майна, його витребування в особи, яка незаконно або самовільно порушила чуже володіння, має легітимну мету, яка полягає в забезпеченні права інших осіб мирно володіти своїм майном. Така мета відповідає загальним інтересам суспільства.
Якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права. 
Задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою (див. пункти 84, 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року у справі № 466/8649/16-ц (провадження № 14-93цс20)).
Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно. 
При цьому стаття 400 ЦК України вказує на обов`язок недобросовісного володільця негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право подати позов про витребування цього майна. 
Виправданість втручання у право власності особи напряму корелюється із законністю набуття нею майна, поведінкою під час його придбання та наявністю суспільного інтересу, з метою задоволення якого таке втручання здійснюється.
Велика Палата Верховного Суду вказує, що не може вважатися добросовісною особа, яка знала чи мала знати про набуття нею майна всупереч закону, що ставить її добросовісність під час набуття земельної ділянки у власність під обґрунтований сумнів. Відповідний правовий висновок у подібних правовідносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20, пункт 61), від 15.05.2018 року у справі № 372/2180/15-ц, від 22.05.2018 року у справі № 469/1203/15-ц, від 30.05.2018 року у справі № 469/1393/16-ц.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.11.2021 року у справі № 359/3373/16-ц наголошено на тому, що недобросовісне заволодіння чужим майном не відповідає критерію мирного володіння майном. Натомість таке заволодіння є порушенням мирного володіння інших осіб. 
Також, Велика Палата Верховного Суду (в постанові від 12.02.2020 року у справі П/811/1640/17) звернула увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. 
У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 653/1096/16-ц).
Оскільки на теперішній час вищевказаний об`єкт перебуває у володінні та користуванні саме відповідача, то позивачем обрано належний спосіб захисту порушеного права.
З урахуванням викладеного, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то з  ОСОБА_1 на користь Донецької обласної прокуратури підлягає стягненню судовий збір в сумі 4 542,00 грн.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 131-1 Конституції України, ст. ст. 15-17, 387, 400 ЦК України, ст. ст. 80-81, 84, 116, 118, 122 ЗК України, ст. ст. 4, 12-13, 76-78, 81, 89, 141, 258-259, 263-266, 280-282, 289, 354 ЦПК України, 
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області (код ЄДРПОУ: 25707002, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, буд. 6) в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області (код ЄДРПОУ: 04340493, місцезнаходження: Донецька область, Маріупольський район, смт. Мангуш, пр. Мира, буд. 72) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області (код ЄДРПОУ: 39767332, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Уютна, буд. 23), про витребування земельної ділянки – задовольнити. 
Витребувати у ОСОБА_1 на користь власника земельної ділянки відповідно до ч. 2 ст. 83 ЗК України – Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2 га, із кадастровим номером 1423983300:05:000:1289, що розташована на території Мангушської селищної територіальної громади Маріупольського району Донецької області.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Донецької обласної прокуратури судовий збір в сумі 4 542,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.В. Басова