Справа № 638/24085/24
н/п 2/638/981/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2026 року   	м. Харків	

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Заварзи Т. В.,
за участі секретаря судового засідання Двойних А. С.,
представника позивача – Плеханової Я. І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Департамента служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, –

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Департамента служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав.
Позивач просить відібрати ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 31 від 18.01.2011, виконаний Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від матері, ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав; відібрати ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 31 від 18.01.2011, виконаний Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від батька, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення його батьківських прав.
Позовна заява обгрунтована тим, що 28.10.2024 ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , було виявлено в несприятливих умовах без батьківського піклування за адресою: АДРЕСА_1 , у родича, ОСОБА_4 , який зловживав алкоголем і не здійснював догляд за дитиною. Місце перебування батьків дитини на той час не вдалось з?ясувати, оскільки про батька ОСОБА_5 нічого не знав, а з матір?ю зв?язок був відсутнім.
Посадовими особами Служби у справах дітей по Шевченківському району ДССД ХМР спільно зі співробітниками СЮП ВП ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області, та фахівцями Відділу соціальної роботи по Шевченківському району м. Харкова ХМЦСС «Довіра» дитину тимчасово було вилучено із несприятливого середовища, де існувала загроза його життю та здоров?ю. 
Із бесіди з ОСОБА_6 з?ясовано, що його матір, ОСОБА_2 , залишила його у свого співмешканця за адресою: АДРЕСА_2 , сама зникла у невідомому напрямку, телефонний зв?язок з нею відсутній. Співмешканець матері на ім?я ОСОБА_7 хлопчика вигнав і ОСОБА_5 перейшов жити до родича, ОСОБА_4 , який пиячив і не піклується про нього. Також було з?ясовано, що ОСОБА_8 упродовж двох років ніде не навчається, оскільки був відрахований з КЗ «Дергачівський ліцей № 2» Дергачівської районної ради Харківської області наказом № 13-У від 07.06.2021, а в жодний інший навчальний заклад батьки дитину не оформили.
Крім цього встановлено, що ОСОБА_8 не значиться під медичним наглядом у жодній дитячий поліклініці, оскільки його батьками не укладена декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу.
Служба у справах дітей виконавчого комітету Люботинської міської ради для з?ясування батьківського потенціалу ОСОБА_2 , вивчення умов її проживання, разом із старшим інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області, здійснили виїзд за адресою: АДРЕСА_3 , де фактично мешкає мати ОСОБА_5 . Домоволодіння було зачинено, ОСОБА_2 у телефонному режимі було запропоновано прибути до служби у справах дітей. ОСОБА_2 отримала повну консультацію щодо вирішення питання про повернення їй сина на виховання, однак ніяких заходів матір?ю не здійснено, на зв?язок вона не виходить, своїх намірів не висловлює.
Батько, ОСОБА_3 , жодного разу на зв?язок ані з адміністрацією закладу соціального захисту дітей, ані з посадовими особами Служби у справах дітей, не вийшов, долею сина не цікавився.
Таким чином, на думку позивача усі вище наведені факти свідчать про наявність підстав для відібрання ОСОБА_1 від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Дані правові заходи дадуть можливість дитині отримати статус позбавленого батьківського піклування і бути влаштованим до сімейних форм виховання.
Представник позивача у судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, зазначила, що більше ніж за рік відповідачка ОСОБА_2 не здійснила ніяких заходів для повернення дитини в сім`ю, не дозволила працівникам соціальної служби оглянути її житло, в якому вона планує проживати з дитиною, не надала доказів того, що вона має дохід для утримання дитини, а також доказів того, що вона не вживає наркотичних чи інших заборонених речовин.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.
З цього приводу суд зазначає, що протягом судового розгляду ОСОБА_3 отримував повідомлення про розгляд справи, але відзиву до суду не надав, у жодне судове засідання не з`явився. 
21 січня 2025 року ОСОБА_2 подала до суду заяву, у якій просила надати їй час для вжиття заходів спрямованих на повернення сина в сім`ю. Протягом тривалого розгляду справи відповідачка періодично з`являлася у судові засідання, де їй судом та представником позивача неодноразово роз`яснювалося, що їй необхідно зробити для повернення дитини в сім`ю. Щоразу відповідачка просила суд надати їй час для підготовки необхідних документів. 
У судовому засіданні, що відбулося 10 квітня 2026 року ОСОБА_2 повідомила суд, що пройшла огляд у нарколога, але результати забула вдома і їх зараз привезе її співмешканець, суд роз`яснив ОСОБА_2 , що предметом позову не є позбавлення її батьківських прав і що протягом року після рішення суду вона має можливість повернути дитину в сім`ю, за умови, якщо доведе, що для виховання неповнолітнього ОСОБА_1 створені необхідні умови. Відповідачка схилялася до того, щоб визнати позов, але все ж попросила надати їй іще два тижні для того, щоб зібрати необхідні документи. У наступне судове засідання, призначене на 24 квітня 2026 року, ОСОБА_2 не з`явилася, за цей період на зв`язок із соціальними службами не виходила.
Опитаний у судовому засіданні за допомогою засобів відеоконференцзв`язку у присутності соціального працівника та матері ОСОБА_8 повідомив суд, що хоче мешкати разом із матір`ю. Зазначив, що на момент, коли його забрали соціальні працівники він мешкав у діда, оскільки захворів кінь його матері і вона доглядала коня, скільки часу він мешкав окремо від матері згадати не зміг, але це був тривалий період. Повідомив суд, що матір його протягом року після того як його забрали соціальні служби не відвідувала, але вони постійно спілкуються по телефону.
Суд, заслухавши представника позивача та відповідачку, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , цей факт підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 .
23 жовтня 2024 року ОСОБА_1 було вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено протокол № 1 тимчасового вилучення дитини із небезпечного середовища. Дитину було виявлено у діда ОСОБА_4 , батьки дитини невідомо де, дід в стані алкогольного сп`яніння.
За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини на момент її виявлення зроблено висновок щодо рівня безпеки дитини "дуже небезпечно".
28.10.2024 малолітнього ОСОБА_1 було взято на облі з підстав проживання в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, про що видано наказ № 71.
До позовної заяви долучені пояснення ОСОБА_2 , яка повідомила, що залишила сина з чоловіком ОСОБА_10 та поїхала робити ремонт у домі, також матір пояснювала причини, з яких ОСОБА_1 не був влаштований до шкільного навчального закладу.
Відповідно до листа начальника служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради від 06.11.2024 спеціалістом Служби у справах дітей разом з фахівцями із соціальної роботи КУ «ІСО» Нововодолазької селищної ради було проведено бесіду з ОСОБА_3 . У ході бесіди йому було повідомлено про ситуацію, яка склалася з його малолітнім сином ОСОБА_5 , а також з?ясовано, що з сином він не спілкується, рединні відносини не підтримує, повернути сина на виховання не має ні бажання, ні можливості, оскільки, за його словами, належних умов для проживання дитини не має, стабільного заробітку для його утримання не має, проти позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_1 не заперечує.
Відповідно до наказу № 13-У від 07.06.2021 ОСОБА_1 було відраховано зі складу учнів 4-Б класу КЗ "Деграчівський ліцей № 2". Відомості про те, що ОСОБА_1 після цього був влаштований до іншого шкільного закладу у суду відсутні.
Суду також надано акт обстеження умов проживання від 13.09.2025, відповідно до якого обстежити умови проживання сім`ї не вдалося, оскільки ОСОБА_2 не надала на це згоди та не впустила спеціаліста додому.
Інших доказів суду не надано.
Отже, суд всебічно та повно дослідивши докази на підтвердження вимог та заперечень позивача і відповідача, приходить до наступних висновків.
У частині першій статті 170 Сімейного кодексу України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.
Основними підставами для відібрання дитини є: ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що виразилося в тому, що дитина не була влаштована до шкільного закладу з 07.06.2021 до моменту її виявлення - 23 жовтня 2024 року. Також ОСОБА_2 ухиляється від забезпечення безпечних умов життя дитини, оскільки під час вилучення дитини було з`ясовано, що хлопчик проживає з дідом, який зловживав спиртними напоями, матір на зв`язок не виходить.
Безвідповідальну поведінку позивачка також продемонструвала у ході судового розгляду, більше ніж за півтора року не здійснивши жодних заходів спрямованих на повернення дитини, у тому числі, не надавши соціальним працівникам доступ для обстеження умов проживання дитини, тому суд вважає, що у цьому випадку необхідно діяти всупереч бажанню дитини задля її безпеки. 
Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»).
Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц.
Стаття 8 Конвенції про права дитини передбачає, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання.
Указана норма включає як право батьків на вжиття заходів для повернення дитини, так і обов`язок національних органів влади вживати такі заходи. Зазначене застосовується не лише у справах, пов`язаних із обов`язковим відібранням дітей на державне утримання та вжиттям заходів соціального захисту, а також у справах, у яких між батьками та іншими членами сім`ї дитини виникає спір щодо спілкування з дитиною та її проживання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хокканен проти Фінляндії» від 23 вересня 1994 року).
Виходячи з вище викладеного, суд вважає позовні вимоги обгрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 170, 164 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
Позов Департамента служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав задовольнити.
Відібрати ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 31 від 18.01.2011, виконаний Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від матері, ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав.
Відібрати ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 31 від 18.01.2011, виконаний Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції від батька, ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення його батьківських прав.
Передати ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , під тимчасову опіку Департамента служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області.
Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави суму судового збору у розмірі 3028 грн 00 коп. у рівних частинах по 1514 грн 00 коп. з кожної.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Департамента служб у справах дітей Харківської міської ради Харківської області; ЄДРПОУ 26489104.
Відповідач: ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

    Суддя 	    Тетяна ЗАВАРЗА