РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
29 квітня 2026 р.  Справа № 120/1639/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, 
за участю секретаря судового засідання: Галюк Аліни Леонідівни, 
представника позивача: Стехіна В.В.,
представників відповідача: Мельник К.В., Пенської О.Ю., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал Вінниця" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в : 
До Вінницького окружного адміністративного суд звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал Вінниця" (далі також - позивач, ТОВ "Контейнерний термінал Вінниця") з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі також - відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у Вінницькій області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що висновки акту перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 29.10.2025 за №0337430703, №0337450703, суперечать законодавству з питань оподаткування та фактичним обставинам справи.
На переконання представника позивача, контролюючим органом під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки допущено істотні порушення процедури її проведення, що відобразилось у не забезпеченні реалізації права позивача, передбаченого п.п. 17.1.6 ст. 17 Податкового кодексу України, на надання пояснень з питань, що виникли під час перевірки, оскільки відповідні запити щодо надання пояснень з приводу встановлених порушень не направлялись. Така процесуальна поведінка свідчить про неповне з`ясування обставин справи та порушення принципу об`єктивності контролю.
Крім того, позивач стверджує, що податкові повідомлення-рішення прийняті з порушенням вимог до їх змісту та порядку доведення до відома платника податків, оскільки містять посилання на акт перевірки, який не був належним чином вручений позивачу у спосіб, визначений податковим законодавством. За таких обставин позивач був позбавлений можливості належним чином ознайомитися з підставами донарахувань, що свідчить про недотримання гарантій права на захист.
Щодо суті встановлених порушень, то представник позивача зазначив, що висновки контролюючого органу про безоплатний характер надання позивачем послуг зі зберігання контейнерів є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами. Умовами договору між позивачем та контрагентом передбачено комплексну оплатну послугу, ціна якої визначена сторонами та охоплює, зокрема, і пільгові обсяги зберігання. Сам по собі факт включення певного обсягу послуг до загальної вартості не свідчить про їх безоплатність у розумінні податкового законодавства.
Водночас відповідачем не доведено невідповідність застосованих позивачем цін рівню звичайних цін. Матеріали перевірки не містять належного аналізу ринку відповідних послуг, відсутні докази отримання інформації від уповноважених органів щодо рівня звичайних цін, що є обов`язковим при формуванні таких висновків. Отже, твердження про заниження бази оподаткування та пов`язані з цим порушення, на думку позивача є передчасними та необґрунтованими.
Ухвалою від 13.02.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (ст. 262 КАС України). Призначено справу до судового розгляду на 16.03.2026. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою від 02.03.2026 вирішено допустити участь представника позивача під час розгляду адміністративної справи №120/1639/26 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
02.03.2026 представницею відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому остання заперечила щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначила, що документальна позапланова виїзна перевірка проведена на законних підставах, у межах повноважень та з дотриманням вимог Податкового кодексу України, а її результати оформлені належним чином актом перевірки. При цьому позивач був належно повідомлений про результати перевірки, отримав акт, скористався правом подання заперечень та адміністративного оскарження, що свідчить про відсутність порушення його процесуальних прав.
Відносно доводів позивача щодо обов`язковості направлення запитів про надання пояснень під час перевірки представниця відповідача заперечила, покликаючись на те, що податковим законодавством не передбачено обов`язку контролюючого органу ініціювати отримання таких пояснень; натомість платник податків має право самостійно їх подати. Надання позивачем усіх первинних документів та підтвердження їх повноти додатково свідчить про відсутність перешкод у реалізації його прав під час перевірки.
Щодо суті встановлених порушень, то відповідач наполягає, що позивач фактично здійснював безоплатне постачання послуг зі зберігання контейнерів у межах визначеного договором безкоштовного ліміту. Виділення окремого безоплатного обсягу послуг (до 330 контейнерів) та встановлення тарифу для аналогічних послуг понад цей ліміт свідчить про самостійний характер таких операцій та можливість визначення їх вартості.
За таких обставин, на переконання контролюючого органу, безоплатне надання послуг є об`єктом оподаткування ПДВ, а база оподаткування повинна визначатися не нижче звичайних цін. Як індикатор звичайної ціни правомірно використано тариф, встановлений самим позивачем для аналогічних послуг (0,60 дол. США за контейнер/добу). Невизначення податкових зобов`язань за такими операціями призвело до заниження бази оподаткування та суми ПДВ.
Похідним від цього порушення є невиконання позивачем обов`язку щодо складання та реєстрації податкових накладних, що обґрунтовує застосування штрафних санкцій відповідно до вимог податкового законодавства.
Також відповідач вказує, що формальні недоліки в оформленні акта перевірки (зокрема технічні помилки) не впливають на його зміст та не можуть бути самостійною підставою для скасування податкових повідомлень-рішень.
Отже, за позицією відповідача, висновки перевірки є належно обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та відповідають вимогам податкового законодавства, у зв`язку з чим спірні податкові повідомлення-рішення є правомірними, а підстави для задоволення позову відсутні.
03.03.2026 представником позивача до суду подано відповідь на відзив, в якому повторно було наголошено порушенні відповідачем процедури проведення перевірки, на тому, що акт перевірки №27352/02-32-07-03/33553336 25.09.2025 не був вручений належним чином, не забезпечено (обмежено) право позивача на надання пояснень.
Окремо зауважено на тому, що відповідач при формуванні відображених в акті перевірки висновків проігнорував той факт, що надання "безкоштовного пулу" є інструментом лояльності в межах великого оплатного контракту на термінальне обслуговування та входить у вартість основної послуги (навантаження, вивантаження, стафірування). Надання пільгових умов (знижок/бонусів) у межах господарської діяльності не може автоматично трактуватися як безоплатне постачання, якщо загальний результат співпраці спрямований на отримання доходу.
Також у відповіді на відзив представник позивача вказав на те, що відповідач не довів, що операції проводилися поза межами господарської діяльності або без мети отримання прибутку від клієнта ТОВ «МШК Україна» загалом. Також, представник позивача зазначив, що відповідач не досліджував ціни на аналогічні послуги в інших терміналах Вінницької області, не врахував складські потужності позивача та умови FIFO, прописані в Договорі, що свідчить про те, що висновки акту перевірки сформовані без належного дослідження та врахування всіх обставин.
В судовому засіданні 16.03.2026 оголошено перерву до 01.04.2026.
01.04.2026 справу було знято з розгляду в зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в м. Вінниця. Наступне судове засідання призначено на 14.04.2026.
В судовому засіданні 14.04.2026 оголошено перерву до 22.04.2026.
21.04.2026 представником позивача до суду подано додаткові пояснення, в яких останній зазначив, що суть спору в даній справі зводиться до того, що податковий орган, виходячи з формулювання договору про "безкоштовний" пул зберігання, дійшов висновку про безоплатне постачання послуг та донарахував ПДВ. Позивач вважає такі висновки помилковими, оскільки вони ґрунтуються на буквальному тлумаченні договору без урахування економічної сутності операцій.
Представник ТОВ "Контейнерний термінал Вінниця" зазначив, що безоплатне постачання у розумінні податкового законодавства можливе лише за відсутності будь-якої компенсації. Натомість у спірних правовідносинах послуги надаються в межах оплатного договору, з визначеною або такою, що підлягає визначенню, вартістю, а отже мають зустрічний майновий еквівалент.
Окремо наголосив на тому, що поняття "безкоштовний" у договорі не є тотожним "безоплатному" у податковому розумінні. "Безкоштовний пул" є лише елементом тарифної моделі, де вартість відповідних послуг включена до загальної ціни інших операцій і компенсується замовником.
Позивач також пояснює, що у сфері контейнерної логістики застосовується комплексна модель ціноутворення, коли базовий обсяг послуг входить у загальний тариф, а додаткова плата стягується лише за перевищення встановленого ліміту. Відтак зберігання контейнерів у межах "основного пулу" не є окремою безоплатною послугою, а складовою комплексної послуги.
У підсумку позивач стверджує, що спірні операції мають оплатний характер, а тому відсутні підстави для їх кваліфікації як безоплатних та для донарахування податкових зобов`язань.
В судовому засіданні 22.04.2026 оголошено перерву до 29.04.2026.
29.04.2026 отримано додаткові письмові пояснення представниці податкового органу, в яких повідомила, що за результатами позапланової виїзної перевірки встановлено порушення позивачем норм ПК України, які полягали у здійсненні протягом листопада 2024 - липня 2025 років безоплатного постачання послуг без визначення об`єкта та бази оподаткування ПДВ, що призвело до заниження податкових зобов`язань.
Контролюючий орган вважає, що доводи позивача, викладені у додаткових поясненнях, не спростовують висновків акта перевірки. Зокрема, у поясненнях наголошується, що безоплатне надання послуг є постачанням у розумінні податкового законодавства та підлягає оподаткуванню ПДВ, якщо відсутнє підтвердження включення вартості таких послуг до складу інших оподатковуваних операцій.
Стороною відповідача зазначено, що для підтвердження включення вартості "безкоштовних" послуг до загальної ціни платник мав надати належні первинні документи (зокрема калькуляції або інші документи ціноутворення), однак під час перевірки такі документи не надавалися. Надана пізніше калькуляція не підтверджує факту включення вартості зберігання контейнерів до інших послуг.
Також звернуто увагу суду на те, що договором прямо передбачено окремий "безкоштовний" обсяг зберігання контейнерів (до 330 TEU) та тариф за перевищення цього обсягу, що свідчить про можливість відокремлення такої послуги як самостійної. Відсутність доказів компенсації її вартості, на думку податкового органу, підтверджує факт безоплатного надання послуг.
Посилання позивача на аналогічну практику інших компаній відповідач вважає нерелевантними, оскільки у тих випадках вартість "безкоштовних" елементів включена до загальної вартості комплексної послуги, що, за твердженням відповідача, не доведено у спірних правовідносинах.
В судовому засіданні 29.04.2026 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях. 
Представниці відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечили, просили в задоволені позову відмовити покликаючись на правомірність сформованих в Актах документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Контейнерний термінал Вінниця" висновків, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, а також додаткових поясненнях. Окремо, в судовому засіданні представниця відповідача звернула увагу суду на те, що включення вартості "безкоштовних" послуг до загальної послуги мало б бути належним чином відображено в бухгалтерському обліку товариства та підтверджено первинними документами. Проте під час проведення перевірки, ані первинною документацією, ані бухгалтерським обліком не було підтверджено включення вартості "безкоштового" зберігання товару у загальну вартість послуги визначеної укладеними між позивачем та його контрагентами договорами.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.
На підставі направлень № 5512, 5513, 5514 від 10.09.2025 виданих ГУ ДПС у Вінницькій області та наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 08.09.2025 № 4110к, виданого на підставі п.п. 191.1.6 п. 191.1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Контейнерний термінал Вінниця" щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2025 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.08.2025 за № 9249252501 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах та поданих уточнюючих розрахунків.
Перевірка проводилась з 10.09.2025 по 16.09.2025. Термін проведення перевірки продовжувався з 17.09.2025 на 2 робочих дні, відповідно наказу №4216к від 15.09.2025.
За результатами проведеної перевірки складено акт від 25.09.2025 за №27352/02-32-07-03/33553336, в якому були встановлені порушення:
1. п.200.4, п.200.7, п.200.9, ст.200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 за №275 5-VI (із змінами та доповненнями) в результаті чого підприємством завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за липень 2025 року в сумі 132 323 грн, та занижено суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) за липень 2025 року в сумі 132 323 грн.
2. п. 198.1, п. 198.6, статті 198, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 статті 201 розділу V ПК України в результаті чого підприємством завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за липень 2025 року в сумі 590 929 грн.
3. п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст.187 та п. 188.1 ст.188 ПК України в результаті чого підприємством завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за липень 2025 року в сумі 158 129 грн.
Крім того, перевіркою встановлено порушення ТОВ "Контейнерний термінал Вінниця" п. 120-1.2 ст. 120-1, п.201.10 ст.201 ПК України , а саме за період з листопада 2024 року по липень 2025 року не склало та не зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних 9 податкових накладних на поставку товару в межах оподатковуваних операцій, на суму ПДВ в розмірі 158 129,08 грн.
Не погодившись із висновками, викладеними в акті перевірки, листом №127/02 від 08.10.2025 позивач надав свої заперечення на висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки.
Листом від 14.10.2025 №65238/6/02-32-07-03-1 ГУ ДПС у Вінницькій області повідомило позивача про місце і час проведення розгляду заперечення ТОВ "Контейнерний термінал Вінниця".
Розгляд заперечення проводився в режимі відео-конференції на платформі ZOOM за участі представника підприємства.
За результатами розгляду поданих позивачем заперечень ГУ ДПС у Вінницькій області прийняло рішення - висновки від 24.10.2025 за №68656/6/02-32-07-03-13, яким наведені в акті документальної позапланової виїзної перевірки залишити без змін, а заперечення платника - залишити без задоволення.
На підставі висновків зазначеного акту перевірки та враховуючи результати розгляду заперечення підприємства, ГУ ДПС у Вінницькій області винесено податкові повідомлення-рішення:
- від 29.10.2025 №0337410703; 
- від 29.10.2025 №0337430703, яким ТОВ "Контейнерний термінал Вінниця" зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на суму 158129 грн;
- від 29.10.2025 №0337450703, яким до ТОВ "Контейнерний термінал Вінниця" застосовано штраф на загальну суму 3400 грн за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної; 
- від 29.10.2025 №0337390703.
Позивач в свою чергу подав скаргу до ДПС України (вх. в ДПС України №6214/С/6 від 18.11.2025) на податкові повідомлення-рішення від 29.10.2025 №0337450703 , від 29.10.2025 №0337430703, від 29.10.2025 №0337390703, за розглядом якої було винесено рішення про результат розгляду скарги №1443/6/99-00-06-01-03-06 від 16.01.2026.
Відповідно до даного рішення Державна податкова служба України скаргу задовольнила частково, а саме скасувала ППР ГУ ДПС у Вінницькій області від 29.10.2025 №0337390703, а ППР від 29.10.2025 №0337430703, від 29.10.2025 №0337450703, які є предметом оскарження у даній справі, залишила без змін.
Не погоджуючись з висновками документальної позапланової виїзної перевірки та вважаючи прийняті на їх підставі ППР від 29.10.2025 №0337430703, від 29.10.2025 №0337450703 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі також - ПК України).
Відповідно до підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
Статтею 62 ПК України передбачено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.
Статтею 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 ПК України закріплено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Відповідно до пункту 78.4 статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Судом встановлено, що юридичною підставою призначення позапланової виїзної перевірки позивача відповідно до наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 08.09.2025 №4110к, виданого на підставі п.п. 191.1.6 п. 191.1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України.
П.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
В даному випадку встановлено, що проведення документальної виїзної позапланова перевірки було зумовлено необхідністю перевірки дотримання ТОВ "Контейнерний термінал Вінниця" податкового законодавства при декларуванні за липень 2025 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.08.2025 за № 9249252501 від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах та поданих уточнюючих розрахунків. 
Підпункти 16.1.5 та 16.1.7 пункту 16.1. статті 16 ПК України передбачають загальний обов`язок платника податків подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи, подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.
Згідно з підпунктом 20.1.2 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.
Підпункт 73.3. статті 73 ПК України передбачає право контролюючого органу звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про надання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Оцінюючи доводи позивача щодо порушення контролюючим органом процедури проведення перевірки, суд зазначає наступне.
Згідно з пп. 17.1.6 ст. 17 ПК України, платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом
Відповідно до п. 85.2 ст. 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Таким чином, відповідно до положень ПК України платник податків наділений правом бути присутнім під час проведення перевірки, надавати пояснення, ознайомлюватися з актом перевірки та подавати до нього заперечення. Водночас на платника покладено обов`язок надавати контролюючому органу всі документи, що стосуються предмета перевірки, а також письмові пояснення та їх документальне підтвердження на відповідні запити.
Разом з тим, нормами податкового законодавства не передбачено обов`язку контролюючого органу під час проведення перевірки окремо звертатися до платника із запитом щодо надання пояснень з приводу встановлених порушень. Натомість механізм реалізації права платника на висловлення своєї позиції передбачений шляхом подання заперечень до акта перевірки та додаткових пояснень і документів у визначені законом строки.
Судом встановлено, що позивач скористався зазначеним правом, подавши заперечення до акта перевірки, які були розглянуті контролюючим органом у встановленому порядку. Крім того, позивач мав можливість оскаржити результати перевірки в адміністративному порядку, чим також скористався.
Матеріалами справи підтверджується, що під час проведення перевірки позивачем було надано документи, які він вважав необхідними, що також узгоджується з письмовим підтвердженням керівника підприємства, викладеним в акті перевірки, про повноту наданої документації та відсутність інших документів, які могли б спростувати висновки перевірки.
За таких обставин суд доходить висновку, що доводи позивача щодо ненаправлення контролюючим органом запитів про надання пояснень та документів як підстави для визнання перевірки протиправною є необґрунтованими. Фактично такі доводи зводяться до помилкового тлумачення позивачем розподілу прав та обов`язків між платником податків і контролюючим органом, що не знаходить свого підтвердження у вимогах чинного законодавства.
Оцінюючи доводи позивача щодо порушення контролюючим органом норм податкового законодавства при прийнятті податкових повідомлень-рішень від 29.10.2025 №0337430703 та №0337450703, суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 86.3 статті 86 Податкового кодексу України акт документальної виїзної перевірки складається у встановленому порядку, підписується посадовими особами контролюючого органу та підлягає врученню платнику податків або його представнику. Невиконання платником обов`язку щодо підписання акта чи отримання його примірника не звільняє такого платника від обов`язку виконання визначених за результатами перевірки податкових зобов`язань.
Судом встановлено, що твердження позивача про неотримання акта перевірки спростовуються матеріалами справи. Зокрема, акт перевірки містить власноручний підпис керівника позивача із підтвердженням отримання примірника акта разом з додатками 26.09.2025, а також зазначенням про ознайомлення з правами, обов`язками та порядком оскарження рішень контролюючого органу.
Посилання позивача на наявність технічної (орфографічної) помилки в акті перевірки також не приймаються судом як підстава для скасування оскаржуваних рішень. Встановлена неточність щодо дати та реєстраційного номера акта була роз`яснена контролюючим органом під час розгляду заперечень та не впливає на зміст встановлених порушень і правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень.
При цьому суд враховує усталену правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої формальні недоліки акта перевірки чи податкового повідомлення-рішення самі по собі не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, якщо такі недоліки не вплинули на зміст встановлених обставин та правильність визначення податкових зобов`язань.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 29.10.2025 №0337430703 та №0337450703 прийняті відповідачем із дотриманням вимог податкового законодавства, а доводи позивача про порушення процедури їх прийняття є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.
Щодо порушення позивачем вимог п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст.187 та п. 188.1 ст.188 ПК України в результаті чого підприємством завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду за липень 2025 року в сумі 158129 грн, то суд зазначає наступне.
Згідно з підпунктом 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 ПК України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.
З метою оподаткування постачанням послуг, зокрема є:
а) досягнення домовленості утримуватися від певної дії або від конкуренції з третьою особою чи надання дозволу на будь-яку дію за умови укладення договору;
б) постачання послуг за рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування або в примусовому порядку;
в) постачання послуг іншій особі на безоплатній основі;
г) передача результатів виконаних робіт, наданих послуг платнику податку, уповноваженому згідно з договором вести облік результатів спільної діяльності без утворення юридичної особи, а також їх повернення таким платником податку після закінчення спільної діяльності;
ґ) передача (внесення) виконаних робіт, наданих послуг як вклад у спільну діяльність без утворення юридичної особи, а також повернення послуг;
д) постачання послуг з розміщення знаку відповідної торгової марки або самого товару чи послуги в кінофільмі, серіалі або телевізійній програмі, які є візуальними (глядачі лише бачать продукт або знак торговельної марки, продукт чи торговельна марка згадується у розмові персонажа; товар, послуга чи торговельна марка органічно вплітаються в сюжет і є його частиною).
Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є, зокрема, постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.»
За змістом п. 188.1. Податкового кодексу України «База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому згідно з пунктом 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання послуг визначається виходячи з їх договірної вартості, але не може бути нижчою за звичайні ціни.
Таким чином, безоплатна передача послуг є постачанням послуг, яке в свою чергу є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, база оподаткування з якого не може бути нижче звичайних цін, до якої застосовується ставка оподаткування 20%.
Зі змісту Акта перевірки слідує, що в ході проведеної перевірки відповідач дійшов висновку, що на порушення п. 185.1 ст.185, п. 186.1 ст.186, п. 187.1 ст.187 та п. 188.1 ст.188 ПК України ТОВ "Контейнерний термінал Вінниця" надавало послуги ТОВ "МШК Україна" з безкоштовного зберігання основного пулу контейнерів в кількості 330 шт. в періоді з листопада 2024 року по липень 2025 року при цьому не визначило об`єкт оподаткування, базу оподаткування, в результаті чого занизило базу оподаткування податком на додану вартість на 948774 грн. та відповідно суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість занижено на 158129 грн.
Визначаючись щодо правомірності та підставності формування контролюючим органом вищезазначених висновків судом встановлено, що між позивачем (попередня назва – ТОВ «Молочна долина») (Виконавець) та ТОВ «МШК Україна» (Замовник) укладено договір №6 від 01.10.2024 на надання послуг (далі також – Договір №6), який включає, зокрема, послуги зі зберігання контейнерів. 
Згідно п. 1.1 Договору №6 в порядку та на умовах, визначених цим договором, Замовник доручає, а Виконавець зобов`зується за плату надавати Замовнику на території контейнерного терміналу Виконавця (надалі – «Складський майданчик») наступні послуги:
- вивантаження порожнього контейнеру Лінії MSC з транспортного засобу, з наступним розміщенням контейнеру на Складському майданчику;
- приймання/видача порожнього контейнеру Лінії MSC на/зі Складський майданчик (Складського майданчику);
- навантаження контейнеру на транспортний засіб;
- зберігання порожніх контейнерів Лінії MSC на Складському майданчику;
- штивка порожніх контейнерів Лінії MSC на Складському майданчику;
- вантажно-розвантажувальні роботи;
- інші супутні послуги;
надалі разом іменовані – «Послуги».
Виконавець зобов`язується організовувати вхідний і вихідний контейнерні потоки у відповідності до правил FIFO.
Виконавець зобов`язується випустити зі Складського майданчика та доставити контейнери вантажовідправникам, призначеним Лінією MSC, та відповідно до його інструкцій.
Виконавець зобов`язується обережно здійснювати перевалку контейнерів за допомогою відповідного вантажно-розвантажувального обладнання, згідно галузевих правил експлуатації (принаймі, еквівалентних стандартам ISO).
Пунктом 1.2 Договору №6 визначено, що послуги надаються відносно порожніх контейнерів Лінії MSC. Послуги надаються Виконавцем на підставі відповідних документів (заявки, наряди, доручення тощо), що оформлені відповідно до умов цього Договору.
Згідно пункту 1.3 Договору №6 право власності на контейнерне обладнання не переходить до Виконавця. Виконавець в будь-якому разі не буде застосовувати право притримання щодо контейнерного обладнання , переданого його Замовником.
Виконавець не може використовувати зазначені контейнери в своїх цілях в цивільному обороті (п. 1.4 Договору №6).
Вартість Договору та порядок розрахунків наведена в розділі 2 Договору № 6
Зокрема, визначено, що ціна послуг визначається у Додатку А, який є невід`ємною частиною цього договору.
Оплата за вантажно-розвантажувальні роботи, зберігання контейнерів здійснюється за фактично виконані роботи на підставі відповідних електронних відомостей з переліком контейнерів Замовника відповідно до акту виконаних робітне рідше за один раз на місяць протягом 10 банківських днів з моменту виставлення рахунку.
Усі платежі за цим договором здійснюються у національній валюті України - гривні.
За надані послуги, платником за якими виступає Замовник, Виконавець виставляє Замовнику рахунки в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом уповноваженої особи, за допомогою телекомунікаційної системи, відповідно до тарифів та ставок, вказаних у Додатку А до договору. При отриманні рахунку уповноважена особа Замовника зобов`язана надіслати в електронному вигляді Виконавцю відповідне підтвердження. На суму рахунку нараховується податок на додану вартість (ПДВ) відповідно до чинного законодавства України.
Якщо Виконавець отримує заяву на послуги щодо контейнерів Лінії MSC від будь-якої третьої особи, сплата за такі послуги здійснюється виключно такими третіми особами за рахунком Виконавця на підставі відповідних договорів Виконавця з такими третіми особами.
Сторони застосовують між собою електронний документообіг, включаючи електронні документи-акти виконаних робіт, на підставі норм Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» №851-IV від 22.05.2003 року та Закону України «Про електронні довірчі послуги» №2155-VIII від 05.10.2017 року.
При оформлені сторонами акту виконаних робіт (далі «Акт») в електронній формі, щоб уникнути будь-яких непорозумінь чи різних трактувань, сторони домовилися вважати датою прийняття робіт дату відповідного акту (дата, зазначена в преамбулі акту, яка є датою оформлення акту), незалежно від дат фактичного підписання акту кожної із сторін.
Якщо будь-які послуги Виконавця та/або тарифи на них прямо не врегульовані цим договором та /або додатками до нього, вони повинні бути попередньо підтверджені в письмовій формі Лінією МSС або закріплені у цьому додатку до цього договору, підписаному обома сторонами.
В статті 3 Договору №6 наведено перелік «Обов`язків сторін».
Зокрема, п. 3.2 Договору визначено, що на підставі заявок Замовника Виконавець зобов`язаний:
Організовувати приймання контейнерів у стані, що забезпечує безпечне складування та виконання вантажно-розвантажувальних робіт, та фіксувати факт приймання/видачі контейнерів у щоденному звіті активності руху контейнерів в момент їхнього приймання /видачі, та забезпечувати наявність усіх необхідних ідентифікуючих даних та підписів осіб, що здають на Складському майданчику Виконавця або приймають зі Складського майданчика Виконавця контейнерне обладнання Лінії М8С, у ЕІЯ картці. Будь-яка розписка про приймання/здачу контейнерного обладнання із зауваженнями Виконавця повинна бути негайно відправлена Замовнику. Виконавець несе відповідальність за відновлення пошкоджень/ псування контейнерів, які не були ним виявлені при їх прийманні , якщо він не доведе, що пошкодження/псування сталися до приймання контейнера на зберігання на Складський майданчик.
Здійснювати приймання/видачу контейнерного обладнання виключно на підставі отриманого електронного підтвердження Замовника засобами електронної пошти.
Надавати Замовнику в останній робочій день відповідного місяця до 15:00 год. щомісячний звіт, який сумує кількість контейнерів, що зберігається на Складському майданчику Виконавця, із зазначенням кількості днів зберігання контейнеру та деталей здійснення щодо кожного контейнеру операцій на території Виконавця (ремонт, очищення та ін.).
Забезпечувати наявність вільної площі на Складському майданчику для зберігання. Обробки контейнерів Замовника.
Виключити можливість вилучення контейнерів, переданих на зберігання, іншими особами без письмової згоди Замовника, пошкодження або їх розкрадання.
Організувати приймання контейнерів з автотранспорту без вихідних з 8 до 20 годин (крім офіційних свят), в інший час - на підставі додаткової електронної заявки Замовника, а від залізниці - цілодобово.
Здійснювати вантажно-розвантажувальні роботи при прийманні контейнерів.
Порядок приймання контейнерів визначений в статті 4 Договору №6.
Так, Замовник доручає Виконавцю здійснювати приймання порожніх контейнерів на Складському майданчику (Приймання) та видачу порожніх контейнерів зі Складського майданчика (Видача).
Приймання та видача порожніх контейнерів оформлюється ЕІК карткою, в якій вказується номери контейнера, дата його приймання, якість, стан та інші необхідні реквізити, та фіксується у щоденному звіті активності руху контейнерів.
Датою приймання та видачі контейнерів на/зі зберігання вважається дата, зафіксована у картці ЕІИ та щоденному звіті активності руху контейнерів уповноваженими представниками сторін.
Повне або часткове повернення Замовнику контейнерів зі зберігання проводиться на підставі оформлення акту виконаних робіт та відомостей до нього, з вказанням всієї необхідної інформації - номерів контейнерів, датами приймання та видачі зі зберігання.
Повернення вважається здійснення після підписання акту виконаних робіт.
Передача контейнерів третій особі або його представнику здійснюється на підставі електронної заявки, виданої Замовником.
За заявкою Замовника, Виконавець організовує і забезпечує вивіз контейнерів зі Складського майданчика в місце, вказане Замовником.
Порожні контейнери, прийняті на зберігання, підлягають поверненню Замовнику, або уповноваженій Замовником особі, в кількості, якості, стані, в якому вони були прийняті на зберігання.
Також, встановлено, що між позивачем та ТОВ «МШК Україна» в перевіряємий період до Договору №6 було укладено низку додаткових угод, а саме:
1) Додаткову Угода №1 від 01.10.2024, якою сторони договірних відносин вирішили доповнити статтю 3 «Обов`язки сторін» Договору підпунктами 3.2.15 - 3.2.17 наступного змісту:
3.2.15. Забезпечувати пул зберігання до 330 ТЕU включно (еквівалент двадцятифутових контейнерів) для порожніх суховантажних та рефрижераторних контейнерів Замовника («Основний пул зберігання»).
3.2.16. Забезпечувати додатковий пул зберігання порожніх контейнерів, які прибули залізницею на Термінал Виконавця та не придатні для експортного завантаження з України («Додатковий пул зберігання»). Зазначені порожні контейнера визнаються додатковим пулом зберігання до моменту їх вивезення, якщо контейнер визнаний непридатним для експорту, та не враховуються для розрахунку Основного пулу зберігання, визначеного п.3.8 договору.
3.2.17. Забезпечувати градацію порожніх контейнерів при прийманні контейнерів на термінал Виконавця.
2) Додаткову Угоду №2 від 01.04.2025 до Договору №6, якою сторони договірних відносин вирішили змінити та викласти у новій редакції підпункт 3.2.15 статті 3 «Обов`язки сторін» договору:
3.2.15. Забезпечувати пул зберігання до 330 контейнерів Замовника (20', 40', 45') для порожніх суховантажних та рефрижераторних контейнерів Замовника («Основний пул зберігання»).
3.2.16. Забезпечувати додатковий пул зберігання порожніх контейнерів, які прибули залізницею на Термінал Виконавця та не придатні для експортного завантаження з України («Додатковий пул зберігання»). Зазначені порожні контейнера визнаються додатковим пулом зберігання до моменту їх вивезення, якщо контейнер визнаний непридатним для експорту, та не враховуються для розрахунку Основного пулу зберігання, визначеного п.3.8 договору.
3.2.17. Забезпечувати градацію порожніх контейнерів при прийманні контейнерів на термінал Виконавця.
3) Додаткову Угоду №3 від 01.04.2025 до Договору №6, якою сторони договірних відносин дійшли згоди затвердити Додаток А по Договору №6 про надання послуг від 01 жовтня 2024 року в новій редакції, що додається до цього договору та є його невід`ємною частиною.
Згідно затвердженого 01.11.2025 Додатоку А до Договору №6 про надання послуг від 01.10.2024, з метою встановлення тарифів, передбачених договором, сторони погоджуються використовувати наступні ставки з 01.11.2024:
- термінал Вінниця надає безкоштовний пул зберігання до 330 TEU, а саме: 170 контейнерів 20ти футових та 80 контейнерів 40ка футових (TEU еквівалент двадцятифутових контейнерів) для порожніх суховантажних та рефрижераторних контейнерів без нарахування плати;
- для контейнерів, що перевищують ліміт безкоштовного пулу у 330 ТЕU, плата за зберігання нараховується з тридцять першого дня в розмірі 0,60 $ за контейнер/добу;
- плата за зберігання контейнерів понад 330 ТЕU розраховується щоденно та виставляється щомісячно згідно з умовами, погодженими обома сторонами.
Згідно затвердженого 01.04.2025 Додатку А до Договору №6 про надання послуг від 01.10.2024, зберігання на складі порожніх контейнерів, що не входять до Основного чи Додаткового пулу зберігання становить 0,60$ за контейнер/добу (п.3.2.15 та 3.4.16 договору). Нараховується з першого дня зберігання відповідного контейнеру. 
Тарифи вказані з урахуванням ПДВ. ПДВ (податок на додану вартість) нараховується та сплачується відповідно до чинного законодавства України. Сплата ставок за тарифами, обумовленими вище, здійснюється в національній валюті України (гривня) у відповідності до офіційного курсу НБУ на дату рахунку. Тарифи діють до 31.12.2025 включно.
Таким чином, Додатковими угодами до Договору №6 прямо передбачено надання так званого «основного пулу зберігання» до 330 контейнерів без окремої плати, а також встановлено тариф за зберігання контейнерів понад визначений ліміт.
Як вбачається з матеріалів справи та акта перевірки, позивач у період з листопада 2024 року по липень 2025 року фактично надавав послуги зі зберігання контейнерів у межах зазначеного пулу без нарахування плати та без відображення таких операцій як об`єкта оподаткування ПДВ. Загальний обсяг таких операцій визначено контролюючим органом у сумі 948774,47 грн, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ на 158129,08 грн.
Оцінюючи доводи позивача про те, що вартість послуг зі зберігання включена до вартості інших послуг у складі комплексного тарифу, суд зазначає таке.
Сам по собі факт передбачення договором комплексного характеру послуг не виключає можливості існування окремих операцій постачання, якщо такі операції можуть бути ідентифіковані, мають самостійний зміст та піддаються кількісному і вартісному визначенню.
З аналізу умов договору та додатків до нього вбачається, що:
- послуги зі зберігання контейнерів прямо виокремлені як самостійний вид послуг;
- встановлено граничний обсяг «безкоштовного» зберігання (до 330 контейнерів);
- визначено окремий тариф на аналогічні послуги у разі перевищення такого обсягу (0,60 дол. США за контейнер/добу).
Зазначене свідчить про те, що такі послуги є економічно вимірюваними, мають самостійну вартісну характеристику та можуть бути відокремлені від інших складових договору.
При цьому позивачем під час перевірки не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували включення вартості послуг зі зберігання контейнерів у межах «основного пулу» до складу вартості інших оплачуваних послуг, зокрема відсутні первинні документи, калькуляція або інші документи, передбачені обліковою політикою підприємства, що підтверджують формування єдиного тарифу з урахуванням таких витрат.
Надана позивачем вже під час судового розгляду калькуляція обґрунтовано не була врахована контролюючим органом, оскільки вона не подавалась під час проведення перевірки та не підтверджує фактичного включення вартості спірних послуг до інших тарифів.
Доводи позивача щодо ототожнення контролюючим органом понять «безкоштовний» та «безоплатний» суд оцінює критично, оскільки у даному випадку вирішальним є не формулювання договору, а фактична відсутність доведеного зустрічного майнового еквівалента за надані послуги.
За таких обставин суд погоджується з висновками відповідача, що позивачем в період з листопада 2024 року по липень 2025 року здійснювалось постачання послуг на безоплатній основі, яке відповідно до вимог ПК України є об`єктом оподаткування ПДВ.
Виходячи із зазначеного, суд дійшов до підприємством не спростовано факт порушення п. 185.1 ст.185, п.186.1 ст.186, п.187.1 ст.187 та п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (із змінами та доповненнями), а саме, здійснення в період з листопада 2024 року по липень 2025 року поставку послуг на безоплатній основі, без визначення об`єкта оподаткування, бази оподаткування, в результаті чого допущено заниження бази оподаткування податком на додану вартість на 948774 грн. та, відповідно, занижено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість на 158129 грн.
Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 29.10.2025 №0337430703, яким ТОВ "Контейнерний термінал Вінниця" зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на суму 158129 грн, є правомірним, обґрунтованим та таким, що прийняте в межах повноважень контролюючого органу і з дотриманням вимог чинного законодавства України.
Оцінюючи доводи сторін щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 29.10.2025 №0337450703, суд виходить з такого.
Як встановлено матеріалами справи та підтверджено актом перевірки, контролюючим органом під час дослідження податкової звітності позивача за липень 2025 року виявлено заниження показника рядка 9 декларації з ПДВ («Усього податкових зобов`язань») на суму 42 693 грн. Таке заниження є наслідком невідображення позивачем операцій з постачання послуг, які, відповідно до вимог податкового законодавства, підлягали оподаткуванню.
Вказані висновки зроблені податковим органом на підставі аналізу первинних бухгалтерських та податкових документів, зокрема податкових декларацій з ПДВ разом із додатками, регістрів бухгалтерського обліку, оборотно-сальдових відомостей, актів виконаних робіт, банківських виписок, а також інших документів, що відображають фінансово-господарську діяльність підприємства. Надані документи у своїй сукупності свідчать про наявність у позивача обов`язку нарахувати податкові зобов`язання та оформити відповідні податкові накладні.
Згідно з абзацом першим пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі та забезпечити її реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлені строки. При цьому обов`язок щодо реєстрації податкових накладних поширюється і на ті накладні, які не підлягають наданню покупцю, що прямо передбачено пунктом 201.10 статті 201 ПК України.
Норми підрозділу 2 розділу XX ПК України, які діяли у спірний період у зв`язку із запровадженням воєнного стану, визначають спеціальні (подовжені) граничні строки для реєстрації податкових накладних. Однак навіть з урахуванням таких строків позивач не виконав покладений на нього обов`язок щодо своєчасної реєстрації податкової накладної.
Судом встановлено, що позивач у липні 2025 року не склав та не зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за операцією з постачання послуг, що підлягала оподаткуванню, на суму податку на додану вартість 42 693,41 грн. Доказів протилежного, а саме належної та своєчасної реєстрації такої податкової накладної або відсутності обов`язку її складення, позивачем до суду не надано.
Відповідно до абзацу дев`ятнадцятого пункту 201.10 статті 201 ПК України у разі порушення граничних строків реєстрації податкових накладних до платника податку застосовуються штрафні санкції. Згідно з пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України відсутність реєстрації податкової накладної протягом встановленого строку тягне за собою накладення штрафу.
З огляду на встановлений факт порушення позивачем обов`язку щодо складання та реєстрації податкової накладної, застосування контролюючим органом штрафної (фінансової) санкції є прямим наслідком такого порушення та відповідає вимогам податкового законодавства.
Крім того, суд враховує, що позивач не довів наявності обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість виконання податкового обов`язку або про наявність підстав для звільнення від відповідальності.
Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 29.10.2025 №0337450703 про застосування до ТОВ «Контейнерний термінал Вінниця» штрафу у сумі 3400 грн є правомірним, обґрунтованим та таким, що прийняте в межах повноважень контролюючого органу і з дотриманням вимог чинного законодавства України.
З урахуванням наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Податковим кодексом України, а встановлені контролюючим органом порушення підтверджуються належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи.
Доводи позивача, викладені у позовній заяві, не спростовують встановлених під час перевірки обставин, ґрунтуються переважно на довільному тлумаченні норм податкового законодавства та не підтверджені належними доказами у розумінні вимог статей 73–78 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд також враховує, що відповідно до принципу змагальності сторін кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Водночас позивачем не надано переконливих доказів, які б свідчили про протиправність дій контролюючого органу або про помилковість зроблених ним висновків за результатами перевірки.
Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
В силу приписів ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. 
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову належить відмовити.
Враховуючи положення статті 139 КАС України, позивач немає права на відшкодування понесених у цій справі судових витрат. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Контейнерний термінал Вінниця" (вул. Зулінського Сергія, 46-Ж, м. Вінниця, 21022, код ЄДРПОУ 33553336)
Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна