Справа № 303/872/26
2/303/342/26

РІШЕННЯ (Заочне)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року        м. Мукачево 

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі головуючого судді   Заболотного А.М.
секретар судового засідання  Желізняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Мукачево в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/22836858-SP від 29.10.2023 року та кредитним договором № 0/22861138-VR від 31.10.2023 року в загальному розмірі 80544,85 грн. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 29.10.2023 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було підписано заяву-анкету № 002/22836858-SP щодо приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». Відповідно до цієї заяви-анкети відповідачу ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок у національній валюті та надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100000,00 грн.), а саме надано кредитні кошти в сумі 30000,00 грн. строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією, на споживчі цілі. В подальшому відповідач перестала виконувати умови кредитного договору, а саме сплачувати заборгованість за кредитом та відсотками. Як наслідок, станом на 01.09.2025 року заборгованість за заявою-анкетою № 002/22836858-SP від 29.10.2023 року становить 69629,86 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту – 29996,46 грн.; заборгованості за відсотками – 39633,40 грн. 
Крім того, 31.10.2023 року між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено заяву-договір № 0/22861138-VR про приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до цієї заяви, додаткового договору та паспорта споживчого кредиту, позивач відкрив відповідачу кредитну лінію і встановив ліміт – 5000,00 грн. Строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк. В подальшому, відповідач перестала виконувати умови кредитного договору, а саме сплачувати заборгованість за кредитом та відсотками. Як наслідок, станом на 01.09.2025 року заборгованість за заявою-договором № 0/22861138-VR від 31.10.2023 року становить 10914,99 грн. та складається із: заборгованості по тілу кредиту – 5000,00 грн. та заборгованості за відсотками – 5914,99 грн.
Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 80544,85 грн. та понесені позивачем судові витрати.
Ухвалою суду від 09.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 10.03.2026 року, відкладено на 01.04.2026 року, на 15.04.2026 року та на 05.05.2026 року.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу без участі представника позивача. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання з розгляду справи не з`явилася повторно, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, яка була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При цьому, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 29.10.2023 шляхом подання електронної заяви-анкети № 002/22836858-SP було укладено договір про відкриття поточного рахунку та надання банківських, фінансових послуг у межах проєкту «sportbank».
Відповідно до п. 1.2.2. договору відповідачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 та випущено платіжну картку.
Згідно з п. 1.2.3. договору банком надано відповідачу послугу кредитування рахунку із встановленням кредитного ліміту в межах максимальної суми до 100000,00 грн.
Відповідно до умов п. 1.2.3. договору: строк кредиту – на вимогу; тип кредиту – кредитування рахунку; процентна ставка становить: 0,00001 % річних у межах пільгового періоду; 0,22 % на день – у разі невиконання умов пільгового періоду; 0,26 % на день – у разі прострочення; для операцій з готівкою та переказів – 0,22 % на день, а у разі прострочення – 0,32 % на день. 
Згідно з п. 1.2.3. договору проценти за користування кредитом нараховуються щоденно на суму фактичної заборгованості за методом «факт/факт».
Відповідно до п. 1.2.2. договору банк має право списувати кошти з рахунку відповідача в рахунок погашення заборгованості за договором.
Згідно з п. 2. договору відповідач підтвердила ознайомлення з умовами публічної пропозиції, тарифами банку та погодився з ними, а також зобов`язалася їх виконувати.
Відповідно до п. 1.1. договору сторони погодили, що всі правочини можуть вчинятися в електронній формі із використанням удосконаленого електронного підпису, який є аналогом власноручного підпису.
Відповідно до п. 3.5 договору банк має право вносити зміни до договору та тарифів з повідомленням клієнта.
Таким чином, між сторонами виникли договірні правовідносини, відповідно до яких банк надав відповідачу кредитні кошти, а відповідач зобов`язалася повернути їх та сплатити проценти і платежі, передбачені договором.
Судом встановлено, що відповідно до довідки АТ «Таскомбанк» відповідач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 29.10.2023 є власником поточного рахунку у національній валюті № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК». Вказаний рахунок відкрито на підставі заяви-анкети про приєднання до публічної пропозиції банку, що є складовою кредитного договору № 002/22836858-SP від 29.10.2023 року. Також довідкою підтверджується, що до зазначеного рахунку відповідачу випущено платіжну картку № НОМЕР_3 .
Згідно з розрахунком заборгованості станом на 01.09.2025 року, заборгованість за договором № 002/22836858-SP від 29.10.2023 року становить 71675,57 грн. та складається із: заборгованості за тілом кредиту – 29996,46 грн.; заборгованості за відсотками – 41679,11 грн. 
Крім того, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та АТ «Таскомбанк» підписано заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції Банку на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 0/22861138-VR від 31.10.2023 року.
Згідно з п.п. 1-2 договору банк зобов`язався надавати послуги з відкриття поточного рахунку та оформлення платіжної картки або віртуальної картки, забезпечувати здійснення платіжних операцій, включно з внесенням, переказом та зняттям коштів, відповідно до законодавства України та умов ДКБО. Інформація про тарифи, комісії, ліміти та обмеження публікується на сайті Банку та у відділеннях.
Пунктами 3-7 договору визначено, що клієнт підтвердив ознайомлення з Публічною пропозицією та Тарифами Банку, відкриття поточного рахунку у Гривні, отримання права зміни персонального ідентифікаційного номера (ПІН) платіжної картки, надання згоди на дебетові перекази та договірне списання коштів, а також зобов`язання самостійно погашати заборгованість у разі неможливості Банку здійснити списання.
Таким чином, укладення Заяви-договору є підставою для належного виконання сторонами своїх зобов`язань за ДКБО та надання банківських послуг відповідно до чинного законодавства України.
Крім того, сторони уклали додатковий договір від 31.10.2023 року до заяви про приєднання до Публічної пропозиції Банку на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 0/22861138-VR від 31.10.2023 року яким встановлюється кредитний ліміт на поточний рахунок позичальника ОСОБА_1 у розмірі 50000,00 грн. для власних потреб (п.п. 1.1-1.4). Кредит надається шляхом кредитування поточного рахунку на умовах ДКБО, з фіксованою процентною ставкою, яка нараховується щомісячно на залишок заборгованості (п.п. 1.9-1.11). Процентні ставки за користування кредитом визначені так: 83% річних за операціями зняття готівки, 65% річних за іншими операціями; за перевищення ліміту (несанкціонований овердрафт) – 83% річних (п.п. 1.9–1.10). Строк кредиту – 12 місяців з автоматичною пролонгацією (п. 1.6). Комісія за встановлення кредитного ліміту та супровідні послуги третіх осіб відсутні (п.п. 1.5, 1.7). Погашення кредиту здійснюється щомісяця по останній робочий день місяця шляхом сплати основної суми боргу та нарахованих процентів. Мінімальний обов`язковий платіж становить не менше 100,00 грн., але не більше залишку заборгованості (п.п. 1.14–1.15). Дострокове погашення кредиту допускається шляхом збільшення мінімального обов`язкового платежу (п. 1.16).
У всьому іншому, що не передбачено цим Додатковим договором, сторони керуються умовами Заяви-договору, ДКБО та законодавством України (п. 4.1).
Додатковий договір укладено українською мовою у вигляді електронного документа за допомогою СДБО «TAS2U», з накладенням електронних підписів обома Сторонами. Підписання електронного документа Позичальником (ЦВП, УЕП або КЕП) є аналогом власноручного підпису та має таку ж юридичну силу. Банк надсилає Позичальнику підписаний Додатковий договір в електронній формі, а на вимогу – копію у паперовій формі з підтвердженням електронного підпису (п. 4.2).
Надання та користування кредитними коштами підтверджується випискою по особовим рахункам кредитного договору № 0/22861138-VR за період з 31.10.2023 по 01.09.2025 року.
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 01.09.2025 року заборгованість за заявою-договором № 0/22861138-VR від 31.10.2023 року становить 10979,89 грн. та складається із: заборгованості по тілу кредиту – 5000,00 грн. та заборгованості за відсотками – 5979,89 грн.
Згідно повідомлення-вимоги позивач повідомив ОСОБА_1 про наявну заборгованість за кредитом станом на 01.09.2025 року та необхідність повернення кредиту.
Оскільки позичальник не виконала свої зобов`язання добровільно, товариство звернулося до суду за захистом своїх прав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання – це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року у справі № 127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
З врахуванням встановленого суд приходить до висновку про укладеність вищевказаних кредитних договорів між сторонами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів, та наявності у відповідача боргових зобов`язань перед позивачем. При цьому слід зробити висновок, що відповідач була належним чином ознайомлена з умовами вищевказаних кредитних договорів.
Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони вказаних вище договорів узгодили розмір позики (кредиту), грошову одиницю, в якій надано позику (кредит), строки та умови надання грошових коштів у позику (кредит), що свідчить про наявність волі відповідача для укладення таких договорів, на таких умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.
Так, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення – невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Згідно з ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Оскільки відповідач доказів погашення заборгованості за кредитними договорами суду не представила, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в загальному розмірі 80544,85 гривень, що складається із: заборгованості за заявою-анкетою № 002/22836858-SP від 29.10.2023 року у розмірі 69629,86 грн., що в свою чергу складається із: заборгованості за тілом кредиту – 29996,46 грн. та заборгованості за відсотками – 39633,40 грн. та заборгованості за заявою-договором № 0/22861138-VR від 31.10.2023 року у розмірі 10914,99 грн., що в свою чергу складається із: заборгованості по тілу кредиту – 5000,00 грн. та заборгованості за відсотками – 5914,99 грн. 
Судові витрати по справі розмірі 2662,40 грн. (судовий збір) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 141, 263-265, 279, 280, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 625, 629, 651, 653 1048-1050, 1054 ЦК України суд,- 

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість в загальному розмірі 80544,85 (вісімдесят тисяч п`ятсот сорок чотири гривні 85 копійок) гривень, що складається із: заборгованості за заявою-анкетою № 002/22836858-SP від 29.10.2023 року у розмірі 69629,86 гривень, що в свою чергу складається із: заборгованості за тілом кредиту – 29996,46 гривень та заборгованості за відсотками – 39633,40 гривень та заборгованості за заявою-договором № 0/22861138-VR від 31.10.2023 року у розмірі 10914,99 гривень, що в свою чергу складається із: заборгованості по тілу кредиту – 5000,00 гривень та заборгованості за відсотками – 5914,99 гривень. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» 2662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) гривень судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Акціонерне товариство «Таскомбанк» (вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, ЄДРОПОУ 09806443).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Суддя          А.М.Заболотний