Справа № 175/5659/25
Провадження № 1-кп/175/808/25
В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 червня 2026 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області

Колегія суддів Дніпровського районного суду Дніпропетровської області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 , 
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №62024050010014469 від 30.11.2024 за обвинувальним актом щодо: 

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  який народився в м. Полтава Полтавської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інспектор взводу № 3 роти № 3 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють», лейтенант поліції, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115 КК України,- 

В С Т А Н О В И Л А:

Встановлені судом обставини під час судового розгляду
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період – це період функціювання національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.
На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який продовжено на підставі Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4024-ІХ від 29.10.2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від № 4024-IX від 29.10.2024, з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно ст. 27 Конституції України, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.
Згідно зі ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Відповідно до п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни та забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань. 
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіального органу Національної поліції» № 30 від 13.01.2023, утворено як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Національної поліції - Департамент поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”.
Згідно ст. 1 Закону Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 13 Закону, у складі поліції функціонує поліція особливого призначення.
Відповідно до Положення, Підрозділи беруть участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час дії воєнного стану на всій території України або в окремій її місцевості та 60 днів після цього.
Поліцейські Підрозділів у разі залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та/або інших держав проти України, а також при виконанні завдань щодо участі в обороні держави мають право застосовувати і використовувати зброю та бойову техніку в порядку та випадках, установлених для з`єднань, військових частин та підрозділів Збройних Сил України під час дії воєнного стану та 60 днів після цього.
Відповідно до вимог ст. 18 Закону поліцейський зобов`язаний, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Статтею 24 Закону визначено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону поліцейський уповноважений на зберігання, носіння вогнепальної зброї, а також на її застосування і використання лише за умови що він пройшов відповідну спеціальну підготовку. 
Згідно ч. 46 Закону поліцейський уповноважений у виняткових випадках застосовувати вогнепальну зброю: для відбиття нападу на поліцейського або членів його сім`ї, у випадку загрози їхньому життю чи здоров`ю; для захисту осіб від нападу, що загрожує їхньому життю чи здоров`ю; для звільнення заручників або осіб, яких незаконно позбавлено волі; для відбиття нападу на об`єкти, що перебувають під охороною, конвої, житлові та нежитлові приміщення, а також звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення; для затримання особи, яку застали під час вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину і яка намагається втекти; для затримання особи, яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, а також озброєної особи, яка погрожує застосуванням зброї та інших предметів, що загрожують життю і здоров`ю людей та/або поліцейського; для зупинки транспортного засобу шляхом його пошкодження, якщо водій своїми діями створює загрозу життю чи здоров`ю людей та/або поліцейського; для примусового припинення польоту безпілотного повітряного судна, якщо є обґрунтовані підстави вважати, що таке судно використовується для вчинення правопорушення або становить загрозу життю чи здоров`ю людей та/або поліцейського, шляхом пошкодження чи знищення безпілотного повітряного судна та/або складових частин безпілотної авіаційної системи.
Відповідно до ч. 1 ст. 46-1 Закону, поліцейські поліції особливого призначення під час дії воєнного стану в разі залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України, а також при виконанні завдань щодо участі в обороні держави мають право застосовувати і використовувати зброю та бойову техніку в установлених для з`єднань, військових частин та підрозділів Збройних Сил України порядку та випадках.
Відповідно до норм Інструкції з заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 70 від 01.02.2016, безпека при стрільбі (метанні гранат) забезпечується точним виконанням вимог, що встановлені цією Інструкцією, а також правильною організацією практичних стрільб та дисциплінованістю їх учасників; кожен поліцейський повинен знати та точно виконувати встановлені цією Інструкцією заходи безпеки при поводженні зі зброєю та боєприпасами.
Під час поводження з бойовими гранатами забороняється: заряджати та розряджати гранати без команди та без нагляду керівника стрільб; розбирати гранати та усувати несправності; переносити гранати не в гранатних сумках (підсумках, розвантажувальних жилетах) та/або за кільце запобіжної чеки.
Будучи співробітником Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» та проходячи службу на посаді інспектора взводу № 3 роти № 3 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» лейтенант поліції ОСОБА_6 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1–4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про Національну поліцію» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.
Відповідно до ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися всіх порядків і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Застосування зброї допускається лише в бойовій обстановці, а в мирний час - у виняткових випадках.
Відповідно до ст. ст. 21, 22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 195 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України військовослужбовці мають право застосовувати зброю - для захисту свого здоров`я і життя, здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами й засобами захистити їх у даній ситуації неможливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти, для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, а також для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу. Застосуванню зброї повинно передувати попередження про намір застосувати зброю і постріл у гору. У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.
Відповідно до витягу із наказу начальника Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» № 254о/с від 01.04.2023 (по особовому складу) рядового поліції ОСОБА_6 (0195624) призначено на посаду інспектора взводу № 3 роти № 3 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють».
Разом з тим, в полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» проходять службу заступник командира взводу № 1 роти № 2 полку управління поліції особливого призначення № 3 (штурмовий батальйон «Луганськ-1 імені Героя України ОСОБА_8 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» старший лейтенант поліції ОСОБА_9 та командир роти № 2 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» майор поліції ОСОБА_10 .
Відповідно до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Будучи співробітником міжрегіонального територіального органу Національної поліції – Департаменту поліції особливого призначення “Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України “Лють”, лейтенант поліції ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-ХIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», зобов`язаний додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки. 
Проте, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, лейтенант поліції ОСОБА_6 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, а саме закінчений замах на умисне вбивство двох осіб та умисне вбивство людини при наступних обставинах. 
Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України полк управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» виконує завдання за призначенням на території Донецької області.
30.11.2024, приблизно о 21 годині 30 хвилин, командир роти № 2 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» майор поліції ОСОБА_10 , разом із заступником командира взводу № 1 роти № 2 полку управління поліції особливого призначення № 3 (штурмовий батальйон «Луганськ-1 імені Героя України ОСОБА_8 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 приїхали до місця тимчасового проживання інспектора взводу № 3 роти № 3 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють», лейтенанта поліції ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою штатної перевірки особового складу за місцем їх проживання на предмет перебування у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння. 
Лейтенант поліції ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні квартири за місцем тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та будучи невдоволеним діями свого безпосереднього командира ОСОБА_10 , який 30.11.2024 разом із ОСОБА_9 приїхав до нього для перевірки, тримаючи в лівій руці заздалегідь підготовлену, ввірену йому для службового користування протипіхотну уламкову ручну гранату дистанційної дії, наступального типу «РГД-5», привів її у бойову готовність, діставши з неї запобіжну чеку, відчинив вхідні двері до квартири та запустив у квартиру ОСОБА_10 , який пройшов у глибину приміщення, та ОСОБА_9 , який залишився стояти на порозі квартири. 
ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на близькій відстані від останніх, кинув в напрямку ОСОБА_10 та ОСОБА_9 гранату «РГД-5». У відповідь ОСОБА_10 з метою збереження життя і здоров`я собі та ОСОБА_6 відштовхнув останнього та стрибнув за стіну кімнати. 
Внаслідок вибуху гранати «РГД-5» ОСОБА_9 отримав осколкову рану лівої стопи та гомілко-ступневого суглобу з переломом кісток лівої стопи, осколкові рани лівої гомілки з переломом кісток гомілки, осколкова рана грудної клітки зліва з переломом лівої плечової кістки, осколкові рани правої гомілки, стегон, сідничної ділянки, правої верхньої кінківки, задньої поверхні грудної клітки утворились від дії осколків, що володіли високим імпульсом кінетичної енергії і пробивною дією, незадовго до настання смерті та, стосовно до живих осіб, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, ОСОБА_10 отримав вибухову травми: акубаротравми, струс головного мозку, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин верхньої повіки правого ока, вогнепальне осколкове сліпе поранення правого стегна по передньо-внутрішній поверхні в середній третині з дефектом шкіри та м`яких тканин, численні вогнепальні осколкові сліпі поранення м`яких тканин правого плеча, правого передплічя, правої кисті, правого стегна, обох гомілок та правої стопи з наявністю в м`яких тканинах сторонніх тіл металевої щільності (осколки), які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів але не більше, як три тижні (21 день) та ОСОБА_6 отримав наступні вибухові травми: акубаротравми, струс головного мозку, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин правої гомілки по передній поверхні в середній третині з відкритим багатоуламковим переломом великогомілкової кістки в середній третині з дефектом шкіри, м`яких тканин та кісткової тканини, вогнепальне осколкове поранення м`яких тканин правої стопи по передньо-внутрішній поверхні з відкритим багатоуламковим переломом тіла 1-ї плюсневої кістки з дефектом шкіри, м`яких тканин та кісткової тканини, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння. 
Таким чином ОСОБА_6 здійснив всі необхідні дії для позбавлення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 життя, однак не довів до кінця свій злочинний умисел з причин, які не залежали від його волі, оскільки внаслідок вибуху гранати «РГД-5» не були спричинені смертельні поранення означеним особам.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України як закінчений замах на умисне вбивство двох осіб.
Крім того, лейтенант поліції ОСОБА_6 , маючи умисел на заподіяння смерті заступнику командира взводу № 1 роти № 2 полку управління поліції особливого призначення № 3 (штурмовий батальйон «Луганськ-1 імені Героя України ОСОБА_8 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» старшому лейтенанту поліції ОСОБА_9 , 30.11.2024 знаходячись у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_2 , після розриву гранати «РГД-5» приблизно о 21 год. 30 хв. в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 13, 16, 17, 21, 22, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, ст. 18, 46, 46-1 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2 ч. 1 розділу VII «Обов`язки та права поліцейських Підрозділів» Положення про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 04.12.2017 № 987, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв в руки ввірену йому для службового користування автоматичну зброю, а саме бойову нарізну вогнепальною зброєю – 5.45-мм, автомат Калашникова зразка 1974 року (АКС-74у) № НОМЕР_1 , 1988 року виготовлення, перевів запобіжник в режим автоматичної стрільби та здійснив з дистанції близько 2 метрів не менше 19 пострілів в бік ОСОБА_9 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді вогнепального кульового наскрізного поранення голови: вхідна вогнепальна рана правої скроневої ділянки, рановий канал правої скроневої кістки та лівої скроневої та потиличної кісток, розривами оболонок та крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, ділянкою розтрощення головного мозку, вихідна вогнепальна рана лівої завушної ділянки утворились при пострілі з ручної вогнепальної зброї, одиночним (компактним) снарядом (кулею), який володів високою кінетичною енергією та пробивною дією, до складу якого входили з`єднання заліза, міді (характерно для оболонкових куль) і мав поперечний розмір близько 5,4 мм, незадовго до настання смерті та, стосовно до живих осіб, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя та у вигляді вибухової травми: осколкова рана лівої стопи та гомілко-ступневого суглобу з переломом кісток лівої стопи, осколкові рани лівої гомілки з переломом кісток гомілки, осколкова рана грудної клітки зліва з переломом лівої плечової кістки, осколкові рани правої гомілки, стегон, сідничної ділянки, правої верхньої кінківки, задньої поверхні грудної клітки утворились від дії осколків, що володіли високим імпульсом кінетичної енергії і пробивною дією, незадовго до настання смерті та, стосовно до живих осіб, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя, від яких помер на місці.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Позиція сторін кримінального провадження
Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, сторона кримінального провадження вважає доведеним те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115 КК України. Вважає, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності. 

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що з 2023 року служить у «Об`єднаній штурмовій бригаді Національної поліції України «Лють», має позивний «Херсон», ОСОБА_6 перебував в «Люті» з 2023 року, аеророзвідка. Підготовку щодо володіння зброєю та вибуховими пристроями ОСОБА_6 пройшов. Потерпілий зазначив, що під час спільної служби зауважень чи претензій до ОСОБА_6 з приводу виконання службових обов`язків у нього не виникало. Позастатутних відносин з ОСОБА_6 не було. Вказав, що будучи командиром він був зобов`язаний періодично перевіряти дозвілля бійців, зокрема щодо дотримання коменданської години та зоборони алкоголю. Вказав, що вдень 30.11.2024 ОСОБА_6 не бачив. Також, зазначив, що у месенджері WhatsApp є робоча група всього підрозділу. 30.11.2024 в робочій групі WhatsApp з`явилось повідомлення від ОСОБА_6 , приблизно такого змісту «Я вбив Сатану». Потерпілий намагався зателефонувати, однак додзвонитися до ОСОБА_6 не зміг. Пояснив, що вони збиралися їхати на перевірку, але у зв`язку з повідомленням від ОСОБА_11 , вони з ОСОБА_9 виїхали раніше, і почали з ОСОБА_6 , були одягнені у цивільний одяг, зброю з собою не брали. Як зазначив у своїх показаннях потерпілий, під час очікування ОСОБА_9 йому зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що знає про їх поїздку до нього. Погроз не було. Доповнив, що у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не було конфліктних стосунків. Вказав, що близько о 21:30 – 21:40 год. вони з ОСОБА_9 приїхали до ОСОБА_6 , постукали, двері ніхто не вибивав. Пояснив, що ОСОБА_6 відкрив двері після його дзвінка, він перший зайшов у приміщення квартири, стояв на відстані витягнутої руки від ОСОБА_6 . ОСОБА_9 залишився стояти на порозі квартири, ОСОБА_6 був одягнений у бронежилет та каску, з приведеною у бойове положення гранатою РГД 5 у руці, нічого не говорив. Зазначив, що ОСОБА_6 кинув гранату в їх сторону, а він відштохнув ОСОБА_6 та стрибнув за стіну кімнати, після чого його оглушило, та він втратив свідомість. Прийшовши до тями, зазначив, що ОСОБА_9 лежав на проході без ознак життя, де був ОСОБА_6 не бачив. Всі події відбулись дуже швидко, не зрозумів, що сталось. Крім того, додав, що чув близько 5-ти пострілів. Додав, що після того, як прийшов до тями сам сів за кермо і поїхав до ПМД, який знаходиться біля штабу, їхав близько 10 хв. зі шкидкістю 40 км/год. 
Щодо призначення покарання покладався на розсуд суду, просив призначити покарання в межах санкції відповідної статті.

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю загиблого ОСОБА_9 , позивний « ОСОБА_13 ». Сина не бачила з 2023 року, за два дні до подій спілкувались з загиблим по телефону. Зазначила, що ОСОБА_9 був досвідченим, освіченим та сумлінним. Мав добрі стосунки з побратимами. Про ОСОБА_6 ніколи нічого не чула. 
Просила призначити максимально можливе покарання, оскільки не вбачає каяття ОСОБА_6 . 

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково, зазначив, що скоїв кримінальні правопорушення з необережності і нікого не хотів вбивати. Окремо обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що не мав наміру заподіяти потерпілому ОСОБА_9 смерть. Попросив вибачення у потерпілої ОСОБА_12 .. Пояснив, що фраза «Я зарежу Сатану» це уривок з пісні, яку останній слухав, та він відповів на розсилку повідомлень в чат WhatsApp строчкою з пісні, але нічого не мав на увазі. Пояснив, що вдень 30.11.2024 випив 200 г горілки, але не був п`яний. Потім йому телефонував декілька разів ОСОБА_10 , який був агресивно налаштований, ОСОБА_6 перевів телефон в авіарежим, збирався лягати спати. Потім приїхав ОСОБА_10 , з ОСОБА_9 , їх було двоє, ОСОБА_10 лаявся, стукав у двері, щоб ОСОБА_6 відчинив, але останній відмовився, пояснив, що боявся, що Кладковий буде ламати двері. ОСОБА_10 продовжував стукати двері, ОСОБА_6 повідомив, що відчинить двері з гранатою в руках, пояснив, що видернув чеку, щоб продемонструвати що вона в бойовому положені, задля нівелювання агресії з боку ОСОБА_10 в його бік. Граната була в у ОСОБА_6 влівій руці із вивернутою чекою, автомат знаходився в кімнаті біля дивану. Двері в квартирі відкривалися в під`їзд і коли обвинувачений відкрив їх, він відступив назад, після чого зайшов ОСОБА_10 , ОСОБА_9 був в під`їзді. Після цього, ОСОБА_6 намагався передати ОСОБА_10 гранату, потім відчув поштовх і випустив гранату, після чого відбувся вибух. ОСОБА_6 пояснив, що був дезорієнтований. Було темно, тому останній, намацавши автомат, здійснив декілька пострілів чергами у напрямку дверей, постріли були навмання, дуло було вперед, стріляв чергою «у потенційного противника». Мета була убезпечити себе. Також вказав, що не мав наміру нікого позбавляти життя, та не усвідомлював, що може заподіяти шкоду, це були машинальні дії з його боку. Після вибуху та пострілів він побачив, що біля дверей лежав ОСОБА_9 , якому він нададав допомогу, однак, незважаючи на вжиті заходи, останній помер. ОСОБА_10 лежав і хрипів, йому теж надав допомогу, вирішив його винести на двір, витягнув потерпілого на подвір`я. Потім повернувся до ОСОБА_9 , наклав турнікет і викликав швидку допомогу. Додатково вказав, що зброї у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не бачив, але знав, що ОСОБА_10 був ПМ, кобура на поясі та зброя прихованого носіння. Куля потрапила ОСОБА_9 випадково,так як ОСОБА_6 прицільно в нього не стріляв, постріли здійснював лежачи на підлозі «в уявного ворога». Додатково зазначив, що має зріст 178 см, вагу 70 кг, ОСОБА_9 був ростом 185 см вагою приблизно 100 кг, а ОСОБА_10 178 см, а вага приблизно 85 кг. Окрім цього, пояснив суду, що з ОСОБА_10 стосунки були нормальні, але він не зовсім розумів його ставлення конкретно до нього, оскільки ОСОБА_10 спілкувався в грубій формі. З ОСОБА_9 конфліктів не було взагалі, товаришували, пояснив, що не хотів заподіяти смерть останньому. Взагалі конфліктів ні з ким не було. 

Захисник обвинуваченого зазначив, що події, які відбулись 30.11.2024 за адресою: АДРЕСА_2 за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 є трагічним збігом обставин, у його підзахисного був відсутній умисел на позбавлення життя іншої людини, особливо потерпілого ОСОБА_9 , з яким вони товаришували. Вважав, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати як убивство з необережності та спричинення тілесних ушкоджень. Вважав також, що виправлення обвинуваченого можливе із застосуванням положень ст. 75 КК України, оскільки його підзахисний є освідченою та інтелігентною особистістю, читає книжки, бажає продовжити військову службу.

Досліджені докази на підтвердження встановлених судом обставин
Незважаючи доводи сторони захисту, що дії ОСОБА_6 не можна вважати такими, що були спрямовані на навмисне позбавлення життя, а є збігом трагічних обставин, колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо належних, допустимих та переконливих доказів, що підтверджують винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованих йому злочинів поза розумним сумнівом. Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 в скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах кримінального провадження та безпосередньо досліджені в судовому засіданні, зокрема:
-витягом з ЄРДР, відповідно до якого розпочато досудове розслідування за ч. 2 ст. 15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115 КК України, що підтверджує законність початку досудового розслідування ( т.1, а.к.п. 1-5); 
-протоколом огляду місця події від 01.12.2024 та фототаблицями до нього, за адресою АДРЕСА_3 , згідно якого на бетонному прольоті було виявлено куртку чоловіку 54 розміру, на внутрішній поверхні виявлено нашарування згусток речовини бурого кольору, яку було вилучено та визнано речовим доказом. На першому поверсі виявлено плями речовини бурого кольору, виявлено футболку чорного кольору, з нашаруванням речовини бурого кольору. На підлозі до входу квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 виявлено труп чоловічої статі, лежачи на спині. Навколо трупа було виявлено дерев`яні уламки, під тілом загиблого при вході до квартири АДРЕСА_4 на підлозі 5 см від вхідного порогу було виявлено епіцентр вибуху. Вхідні двері до вказаної квартири мають осколкові пошкодження. Детальним оглядом епіцентру вибуху з правої сторони коридору виявлено частинку запалу типу УЗРГМ, які було вилучено та визнано речовими доказом. У кімнаті спальні по середині кімнати під дерев`яним столом було виявлено запобіжне кільце зі шплінтом, яке було вилучено та визнано речовим доказом. Вищезазначені металеві уламки та частини запалу характері ручній гранаті типу РДГ-5 споряджену запалом УЗРГМ. В приміщенні коридору було виявлено мобільний телефон, марки «Nothing Phone» модель «А063», який визнано речовим доказом. В кімнаті на полиці виявлено мобільний телефон марки «Samsung». Оглядом було встановлено предметів схожих на гільзі калібром 5.45х39, вказані гільзи було вилучено та визнано речовим доказом. На підлозі біля входу до кімнати було виявлено предмет зовні схожий на автомат АКС-74У з пристебнутим магазином, в ході огляду було проведено розрядження і виявлено патрон, які було вилучено та визнано речовими доказами. З права від входу в спальню було виявлено предмет, схожий на кулю, який було вилучено та визнано речовим доказом. В ході огляду магазину, який був пристебнутий до магазину було виявлено та вилучено 10 предметів схожих на калібри. В ході детального огляду було виявлено труп ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протокол огляду підписаний учасниками, зауважень та доповнень не має. З протоколу огляду місця події від 01.12.2024 з фототаблицями вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , на першому поверсі біля входу до квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 виявлено труп чоловічої статі — ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під тілом загиблого, біля входу до квартири АДРЕСА_4 , встановлено епіцентр вибуху, а на вхідних дверях квартири — осколкові пошкодження. Під час огляду місця події виявлено та вилучено металеві уламки та частини запалу типу УЗРГМ і запобіжне кільце зі шплінтом, характерні для ручної гранати типу РГД-5, куртку та футболку з нашаруванням речовини бурого кольору, предмет, схожий на автомат АКС-74У з магазином, патрон, предмети, схожі на гільзи калібру 5,45?39, кулю, 10 предметів, схожих на патрони, а також мобільні телефони марок «Nothing Phone» та «Samsung», які вилучено та визнано речовими доказами ( т.1, а.к.п. 41-91);
-постановою про визнання речових доказів від 01.12.2024 ( т.1, а.к.п. 108-111);
-актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 01.12.2024, згідно якого ВМ не виявлено, виявлено багаточисленні металеві фрагменти зі слідами вибухового впливу, що відповідають корпусу гранати типу РДГ-5 та запалу типу УЗРГМ. ( т.1, а.к.п. 112)
-Довідкою Департамент поліції особливого призначення ОШБ НПУ «Лють» від 30.10.2024 №8694/59/14-2024 згідно якої лейтенант поліції ОСОБА_6 дійсно з 15.03.2023 проходить службу в Національній поліції України. На посаді інспектора взводу №3 роти №3 полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» перебуває з 01.04.2023 по теперішній час. ( т.1, а.к.п. 116)
-протоколом огляду від 02.12.2024 у приміщені Слов`янського відділення СМЕ за адресою вул. Я. Мудрого, 22 м. Слов`янськ, де у секційній залі на столі було оглянуто труп ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , труп має виявлені ушкодження. У глибині ран нижніх кінцівок було виявлено сторонні тіла з металу сірого кольору. Вказані уламки було вилучено. Протокол огляду підписаний учасниками, зауважень та доповнень не має ( т.1, а.к.п. 135-138);
-постановою про визнання речових доказів від 02.12.2024 ( т.1, а.к.п. 139);
-протоколом огляду від 06.12.2024 та фототаблицями до нього, за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено: два металевих предмети, схожих на оболонку та сердечник кулі, а також металевий предмет, схожий на оболонку кулі ( т.1, а.к.п. 150-165);
-постановою про визнання речовими доказами від 07.12.2024 ( т.1, а.к.п. 166);
-постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 06.12.2024; 
-протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису з диском від 06.12.2024;
-постановою про призначення експертизи від 01.12.2024;
-висновком експерта №760 від 01.12.2024 у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено комбіновану вогнепальну кульову та вибухову травму. Зокрема, у нього встановлено наскрізне вогнепальне поранення голови: вхідну вогнепальну рану правої скроневої ділянки, рановий канал з переломами правої скроневої, лівої скроневої та потиличної кісток черепа, розривами оболонок та крововиливами під оболонки і в речовину головного мозку, з ділянкою розтрощення головного мозку, а також вихідну вогнепальну рану в лівій завушній ділянці. Крім того, у потерпілого виявлено вибухову травму, що проявилась множинними осколковими пораненнями тіла, зокрема осколковими ранами лівої стопи та гомілково-ступневого суглобу з переломом кісток лівої стопи, осколковими ранами лівої гомілки з переломом кісток гомілки, осколковою раною грудної клітки зліва з переломом лівої плечової кістки, а також осколковими ранами правої гомілки, стегон, сідничної ділянки, правої верхньої кінцівки та задньої поверхні грудної клітки. Відповідно до висновку експерта, смерть ОСОБА_9 настала внаслідок комбінованої вогнепальної кульової та вибухової травми, при цьому безпосередньою причиною смерті є наскрізне вогнепальне поранення голови з розтрощенням головного мозку, що ускладнилося розвитком травматичного шоку та набряку головного мозку. Зазначені тілесні ушкодження перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя;
-постановою про призначення судово-медичної експертизи від 17.02.2025;
-висновком експерта №716е/122 від 17.02.2025 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено тяжкі тілесні ушкодження у вигляді вибухової травми, а саме: струс головного мозку; вогнепальні осколкові поранення правої гомілки та правої стопи з відкритими багатоуламковими переломами кісток та дефектами шкіри і м`яких тканин.
Встановлено, що ушкодження спричинені механічною дією твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які володіли пробивною кінетичною енергією. Як травмуючий предмет могли виступати осколки гранати або інших вибухових зарядів вогнепальної зброї. Характер і локалізація тілесних ушкоджень свідчать, що вони отримані незадовго до надходження потерпілого на стаціонарне лікування 30.11.2024 р., та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя на момент заподіяння;
-постановою про призначення судово-медичної експертизи від 17.02.2025;
-висновком експерта №717е/123 від 17.02.2025, згідно якого у потерпілого тілесні ушкодження мали характер вибухової травми, спричиненої механічною дією твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які володіли пробивною кінетичною енергією та діяли переважно на праву половину тіла (обличчя, верхні та нижні кінцівки).
В якості травмуючого знаряддя могли виступати осколки зарядів вогнепальної зброї, що утворилися внаслідок їх вибуху, або граната чи інші вибухові предмети з аналогічними травмуючими властивостями;
-постановою про призначення судової експертизи зброї від 11.12.2024;
-висновком експерта від 27.12.2024 №СЕ-19/105-24/9177-БЛ;
-протоколом огляду речей від 11.12.2024 виявлено предмет, зовні схожий на автомат «Калашникова» № НОМЕР_1 чорного кольору з пристебнутим ременем та магазином із 11 патронами; на каналі ствола виявлено залишки продуктів горіння. Предмет опломбовано пломбою № A470782 та поміщено до сейф-пакету. Проведено відбір контрольного марлевого тампону для дослідження;
-постановою про призначення судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілів від 11.12.2024;
-висновком експерта від 20.12.2024 №КСЕ-19/105-24/9178;
-постановою про призначення амбулаторної судової психіатричної експертизи від 13.01.2025;
-висновком судово-психіатричного експерта №90-К від 25.02.2025 згідно якого ОСОБА_6 в період інкримінованого йому діяння будь-яких психічних розладів не виявляв і в теперішній час не виявляє;
-протоколом слідчого експерименту від 01.03.2025 з диском, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_10 згідно якого потерпілий відтворив обстановку та дії учасників, показав, що 30.11.2024 приблизно о 21:30 потерпілий ОСОБА_10 разом зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 прибули для перевірки умов проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 , перебуваючи у бронежилеті, у лівій руці тримав бойову гранату «РГД-5» та привів її у бойову готовність. На вимогу прибрати гранату він не відреагував і кинув її у бік ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . У результаті вибуху ОСОБА_10 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження, а ОСОБА_9 загинув на місці. Протокол огляду підписаний учасниками, зауважень та доповнень не має;
-протоколом слідчого експерименту від 16.04.2025 з диском, проведеного за часті потерпілого ОСОБА_10 , згідно якого потерпілий показав що 30.11.2024 приблизно о 21:30 потерпілий ОСОБА_10 разом зі старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 прибули за місцем проживання ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) для проведення перевірки умов проживання та стану сп`яніння. ОСОБА_6 , перебуваючи у бронежилеті, тримав у лівій руці бойову гранату «РГД-5», привів її у бойову готовність і, незважаючи на вимоги прибрати, кинув гранату у сторону ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Унаслідок вибуху ОСОБА_10 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження, а ОСОБА_9 загинув на місці. Протокол огляду підписаний учасниками, зауважень та доповнень не має;
-поясненнями ОСОБА_6 згідно яких, останній пояснив, що в Люті з 2023 року. 30.11.2024 о 17:00 він був на святкуванні з побратимами в кафе ‘’Баку’’ в м. Краматорськ. О 20:45 повернувся додому в стані алкогольного сп`яніння. Зброя та боєприпаси знаходились вдома. Потім взяв телефон, та написав в робочому чаті жартівливе СМС, одразу почав дзвонити командир роти та проявляти агресію, через написане СМС, сказав, що раз приїде. Котляр відповів, що не має наміру з ним зустрічатися, оскільки лягає відпочивати. Приблизно через під години приїхав ОСОБА_10 з ОСОБА_9 , почали стукати у двері та наполягати, щоб ОСОБА_6 відчинив двері, останній злякався та взяв у руки гранату, від`єднавши кільце від гранати лівою рукою зажав скобу з гранатою. Потім відчинив двері, до квартири зайшов ОСОБА_10 та за ним ОСОБА_9 . Котляр показав ОСОБА_10 , що у нього в руці граната, на що ОСОБА_10 сказав « ОСОБА_14 », та ОСОБА_6 простягнув гранату, що було далі не пам`ятає, але почув характерний звук відскокування скоби гранати, та інстиктивно відскочив у спальню кімнату, пролунав вибух, відчув різку біль у правій нозі, здалося що є загроза життю і здоров`ю та ОСОБА_6 взяв у руки автомат, зняв з ньоого запобіжник та почав вести вогонь у стелю, щоб відпугнути нападників. Надалі дим розвіявся та ОСОБА_6 побачив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 непритомні. Потім витягнув ОСОБА_10 на вулицю, повернувшись до квартири почав дзвонити в поліцію та швидку, для виклику допомоги. Більше нічого не пам`ятає. Вину своє визнає, але нікого вбивати наміру не мав; ( т.2, а.к.п. 23);
-постановою про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 13.03.2025 ( т.2, а.к.п. 248-250);
-висновком експерта №89 від 13.05.2025 згідно якого, смерть гр. ОСОБА_9 настала від вогнепального кульового наскрізного поранення голови, з вхідною раною в правій скроневій області, з ушкодженням твердої мозкової оболонки та речовини головного мозку по ходу раньового каналу, руйнуванням кісток склепіння та основи черепа, вихідною раною в лівій завушній області, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа, даними додаткових методів дослідження. Через характер встановленого у гр. ОСОБА_9 тілесного ушкодження (ушкодження твердої мозкової оболонки та речовини головного мозку по ходу раньового каналу, руйнування кісток склепіння та основи черепа), комісія експертів приходить до підсумків, що його смерть настала відразу після спричинення вказаного тілесного ушкодження ( т.2, а.к.п. 252-269);
-постановою про призначення судово-медичної експертизи від 17.02.2025 ( т.1, а.к.п. 137-138);
-висновком експерта №717е/123 від 17.03.2025 згідно якого, у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: вибухової акубаротравми, струсу головного мозку, вогнепального осколкового сліпого поранення м?яких тканин верхньої повіки правого ока; вогнепального осколкового сліпого поранення правого стегна по передньо-внутрішній поверхні в середній третині з дефектом шкіри та м?яких тканин; численних вогнепальних осколкових сліпих поранень м?яких тканин ( правого плеча, правого передпліччя, правої кисті, правого стегна, обох гомілок та правої стопи з наявністю в м?яких тканинах сторонніх тіл металевої щільності (осколки). Встановлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: вибухової травми, спричинені від механічної дії твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які володіли пробивною кінетичною енергією та дили переважно в праву половину тіла (обличчя, верхньої та нижніх кінцівок), в якості травмуючого знаряддя могли бути осколки зарядів вогнепальної зброї, що утворилися внаслідок їх вибуху, яким могла бути і граната або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. Враховуючи характер та локалізацію встановлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в КНП «Міська лікарня №3» КМР, а саме 30.11.2024 року. Встановлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: вибухової травми, спричинені від механічної дії твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, які володіли пробивною кінетичною енергією та діяли переважно в праву половину тіла (обличчя, верхньої та нижніх кінцівок), в якості травмуючого знаряддя могли бути осколки зарядів вогнепальної зброї, що утворилися внаслідок їх вибуху, яким могла бути і граната або інші предмети з аналогічними травмуючими властивостями. За своїм характером встановлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: вибухової травми - відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров?я, тривалістю понад 6 днів, але не більше, як три тижні (21 день). 

За клопотанням сторони обвинувачення під час судового розгляду було проведено допит свідків.
Так, свідок ОСОБА_15 надав показання, згідно з якими зазначив, що в листопаді 2024 його було відряджено до «Люті». До подій 30.11.2024 ОСОБА_6 не знав і нічого не чув про останнього. Щодо обставин справи, пам`ятає, що 30.11.2024 ввечері зателефонували з департаменту, повідомили, що відбувся вибух гранати за місцем проживання ОСОБА_6 , та керівництво поїхало до місця пригоди. Приїхавши до місця проживання ОСОБА_6 , біля під`їзду була темна цивільна куртка чорного кольору, в квартирі перебував сам ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_10 , були видні сліди вибуху від гранати, померлий ОСОБА_16 лежав на проході у квартиру. Видимих слідів крові не бачив. Додатково зазначив, що в ході отриманої інформації стало відомо, що ОСОБА_6 30.11.2024 в спільну групу WhatsApp надіслав повідомлення «Я викликаю Сатану», його керівництво приїхало до нього щоб дізнатися що сталося, начебто ОСОБА_6 зустрів їх з гранатою в руках. ОМП проводило ДБР.
Свідок ОСОБА_17 надав показання, зазначив, що в «Люті» служить 3 роки, з ОСОБА_6 працював півтора роки. Зазначив, що ОСОБА_6 характеризується з позитивної сторони, конфліктів в роті та з потерпілим ОСОБА_10 і загиблим ОСОБА_9 не було, поведінка була нормальною, але за місяць до подій 30.11.2024 поведінка ОСОБА_6 змінилась (начебто посварився з родичами), чи приймав останній лікарські препарати не знає, алкоголь вживав. Щодо подій 30.11.2024 вказав, що святкували в кафе, потім роз`їхались по домівкам, поведінка ОСОБА_6 була нормальною. Про вибув дізнався від свого командира, на місце пригоди не приїжджав. Додатково зазначив, що ОСОБА_6 писав щось про «Сатану». 
Свідок ОСОБА_18 надав показання, згідно яких зазначив, що служить в ОШБ «Лють». З ОСОБА_6 знайомий з квітня 2023 року, останній характеризується позитивно, агресії ніколи не проявляв, Алкоголь вживав помірно, тільки по святам, на дні народження – вживав. Того дня, 30.11.2024 відпочивали на дні народженні, потім пішли до домівках. Про взаємовідносини між потерпілим ОСОБА_10 і ОСОБА_9 не відомо. 
Свідок ОСОБА_19 надав показання, зазначив, що служить в ОШБ «Лють». Про те, що сталося дізнався серед ночі. Того дня, 30.11.2024 п`яних не було, ОСОБА_6 був адекватним. На адресу потерпілих ОСОБА_6 не висловлювався. З ОСОБА_6 знайомий з квітня 2024 року, зарактеризує останнього позитивно. Зазначив, що у ОСОБА_6 конфліктів ні з ким не було. Додатково зазначив, що ОСОБА_10 , як командир їм не подобався, грубу спілкувався. Щодо ОСОБА_9 , пояснив, що останній характеризувався з позитивного боку, з ОСОБА_6 перебув в дружнії відносинах.
Свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що обставин справи не знає. Особисто ОСОБА_6 не знає. Служить в ОШБ «Лють», на посаді інспектора відділу кадрів, веде облік особового складу. Про те, що сталося дізнався зі слів ОСОБА_21 .
Свідок ОСОБА_21 , надав показання суду, пояснив, що на момент вчинення злочину ОСОБА_6 був старшим інспектором, вів кадрову роботу. ОСОБА_6 характеризувався з позитивної сторони, в окремих ситуаціях проявляв нервозність, писав в групу WhatsApp свою незгоду, але керівництво негативно не реагувало на його скарги. Коли в групі WhatsApp ОСОБА_6 написав «Зарежу Сатану», ОСОБА_10 і ОСОБА_9 вирішили його перевірити. Щодо виконання бойових завдань ОСОБА_6 нарікань ніколи не було, поводив себе професійно. 
Свідок ОСОБА_22 , пояснив суду що, ОСОБА_6 і ОСОБА_9 були в його підпорядкуванні. ОСОБА_6 був старшим групи БПЛА, по роботі питань не було, всі поставлені задачі виконував. Скарг від ОСОБА_6 на по потерпілих не надходило. Пояснив, що після подій 30.11.2024 поїхав до лікарні, ОСОБА_10 привезли без свідомості, потім останній розповів про обставини, що трапилися. ОСОБА_6 в лікарню привезли без бронежилета і каски. 
Колегія суддів також зазначає, що стороною захисту не було надано суду будь-яких об`єктивних підстав вважати, що свідки є недоброчесні чи в інший, будь-який, спосіб зацікавлені в результатах розгляду цього кримінального провадження, або перебувають у неприязних стосунках з обвинуваченим, через що можуть чи бажають оговорити останнього. 
Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 сумнівів у достовірності не викликають, викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів. Ці докази колегія суддів визнає допустимими і належними, достовірними і достатніми, оскільки у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України вони прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК України.
Обговорюючи позицію обвинуваченого, який частково не визнав своєї вини у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (щодо умислу на позбавлення життя) , суд не приймає до уваги його твердження та його покази щодо самозахисту, побоювання за своє життя, агресивними діями потерпілого ОСОБА_10 щодо обвинуваченого, оскільки вони не узгоджуються із сукупністю досліджених доказів у кримінальному провадженні.
Оцінюючи доводи сторони захисту, щодо того, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати як убивство з необережності та спричинення тілесних ушкоджень, колегія суддів зазначає таке.
Правова природа кваліфікації кримінальних правопорушень пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення та доказування у визначений кримінальним процесуальним законом спосіб двох важливих обставин: 1) факту вчинення суб`єктом кримінального правопорушення суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту поведінки у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.
У разі заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень за відсутності умислу на вбивство або заподіяння більш тяжкої шкоди здоров`ю, дії винуватого необхідно кваліфікувати за наслідками, що фактично настали.
Кваліфікація кримінального правопорушення полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння та ознак кримінального правопорушення, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, й у формулюванні висновку про їх відповідність. За своєю суттю та змістом кваліфікація кримінальних правопорушень є встановленням на підставі доведеного кримінальними процесуальними засобами факту вчинення особою (суб`єктом кримінального правопорушення) конкретного акту поведінки у формі дії чи бездіяльності та його наслідків, точної відповідності ознак вчиненого діяння ознакам складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними кримінально-правовими нормами у статтях КК України.
Ознаки суб`єктивної сторони й особливості психічного ставлення винуватої особи встановлюються судами з урахуванням особливостей вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення, за встановленими фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, на підставі доказів, зібраних у порядку, передбаченому КПК України, та оцінених відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу. При встановленні форми та виду вини, суд у кожному конкретному випадку виходить з аналізу всіх зібраних у справі доказів і сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховує характер і спосіб його вчинення, інтенсивність і спрямованість протиправного впливу, кількість і локалізацію на тілі потерпілої особи тілесних ушкоджень, причини припинення протиправних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки тощо.
Склад кримінального правопорушення є системою необхідних і достатніх юридичних ознак, не підтвердження хоча б однієї з яких виключає кримінальну відповідальність особи через відсутність підстави для такої.
Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Із суб`єктивної сторони цей злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає їх настання.
Для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
Мета досягнення суспільно небезпечного результату - конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності, в тому числі й замаху. Таким чином, наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо їх було включено в мету його діяння, і досягнення такої мети було б неможливе без зазначених наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, то вона не могла і вчинити замах на їх досягнення. На цих позиціях стоїть і судова практика.
Залежно від характеру передбачення суспільно небезпечних наслідків виділяють умисел конкретизований і неконкретизований. Конкретизований умисел - це умисел, за якого особа передбачає конкретний характер суспільно небезпечних наслідків свого діяння, а неконкретизований - за якого особа передбачає можливість настання альтернативних суспільно небезпечних наслідків, а при розрізненні вказаних злочинів проти життя та здоров`я як вбивство і тілесні ушкодження визначальними є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій. У разі заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень за відсутності умислу на вбивство або заподіяння більш тяжкої шкоди здоров`ю дії винного слід кваліфікувати за наслідками, що фактично настали.
Оцінивши в сукупності досліджені під час судового розгляду докази, суд доходить висновку, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом обставини, покладені в основу пред`явленого обвинувачення.
Колегія суддів відхиляє доводи сторони захисту, що обвинувачений ОСОБА_6 не мав наміру на заподіяння смерті іншій людині, а гранату та автомат використав виключно з метою самозахисту та з метою убезпечити себе від агресії з боку командира (потерпілого ОСОБА_10 ), оскільки враховуючи вищенаведені обставини вчинення злочинів, використання як знаряддя злочину протипіхотної уламкової ручної гранати дистанційної дії, наступального типу «РГД-5» та бойової нарізної вогнепальної зброї – 5.45-мм, автомат Калашникова зразка 1974 року (АКС-74у) № НОМЕР_1 , 1988 року виготовлення, колегія суддів висновує, що обвинувачений, який мав досвід поводження з зброєю, спеціальну підготовку щодо такого поводження, не міг не розуміти, що в результаті застосування знаряддя злочину масового ураження - гранати у невеликому за площею приміщення коридору квартири може наступити смерть іншої людини, а також є небезпечним для осіб присутніх в зоні вибухі, так само як й дії обвинуваченого ОСОБА_6 щодо пострілів з бойової нарізної вогнепальної зброї – 5.45-мм, автомат Калашникова зразка 1974 року (АКС-74у) № НОМЕР_1 , 1988 року виготовлення в режимі автоматичної стрільби з дистанції близько 2 метрів, які були здійснени ним неприцільно, з положення лежачи. Застосовуючи вищазезначені знаряддя злочину, обвинувачений ОСОБА_6 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій у вигляді спричинення смерті іншій людині, і якщо навіть не бажав настання смерті потерпілого, то свідомо допускав її настання. 
Встановлюючи причини припинення злочинних дій, суд дійшов висновку, що у момент вибуху гранати в квартирі перебували лише обвинувачений та потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . При цьому він був обізнаний про прихід до нього потерпілих, контроль поведінки службовців з боку командирів не був екстраординарним заходом, а був звичайним явищем. Однак, після вибуху гранати, яку ОСОБА_6 заздалегідь перед відкриттям вхідних дверей привів у бойове положення, видаливши чеку, ОСОБА_6 , будучи особою, який має спеціальну підготовку та досвід, мав реальну можливість припинити свої дії, однак продовжив їх здійснивши постріли із автоматичної зброї та він мав достатньо часу та можливостей здійснити таку кількість пострілів, яка б неминуче призвела до смерті потерпілого. При цьому потерпілий не чинив активної протидії, яка могла б завадити обвинуваченому довести умисел до кінця. 
При оцінці доказів, юридичної кваліфікації і встановлених обставин судом також враховуються роз`яснення п.9 та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи»: «Як учинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб (п. 5 ч. 2 ст. 115 КК, умисне вбивство кваліфікується за умови, що винний, здійснюючи умисел на позбавлення життя певної особи, усвідомлював, що застосовує такий спосіб убивства, який є небезпечним для життя не тільки цієї особи, а й інших людей. При цьому небезпека для життя інших людей має бути реальною.».
Надання домедичної допомоги потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_9 після вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 всіх дій, які він вважав за необхідне вчинити для доведення до кінця наміру на вбивство, на відсутність у ОСОБА_6 прямого умислу на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не вказують.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив ту обставину, що мав намір заподіяти смерть потерпілому ОСОБА_9 , а в ході ситуації, яка склалася не бачив на кого саме та куди було здійснено постріли із використанням автоматичної зброї (бойової нарізної вогнепальної зброї – 5.45-мм, автомат Калашникова зразка 1974 року (АКС-74у) № НОМЕР_1 , 1988 року виготовлення). 
Однак, до показань обвинуваченого ОСОБА_6 щодо самозахисту, побоювання за своє життя, фізичної переваги потерпілих перед ним, в зв`язку з чим обвинуваченим було застосовано гранату та автоматичну зброю, колегія суддів відноситься критично, вважає це способом захисту від пред`явленого обвинувачення та спробою уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення при обставинах, викладених у вироку, його винуватість доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані як закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. 
Колегія суддів вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115 КК України, вважає доведеною повністю.

Мотиви призначення покарання
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 66 КК України, встановленими під час судового розгляду, колегія суддів вважає розкаяння обвинуваченого ОСОБА_6 щодо спричинення смерті потерпілому ОСОБА_9 , вибачення перед його матір`ю, усвідомлення непоправних наслідків вчиненого ним діяння та готовність понести покарання за вчинене.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 відповідно до вимог, передбачених ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. 

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що останній є військовослужбовцем, раніше не судимий, тяжких захворювань чи інвалідності не має, на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно.
Колегія суддів, відповідно до положень ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, що передбачені відповідними статтями (частинами) Особливої частини КК України, визначивши покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим:
- за ч. 1 ст. 115 КК України -у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років;
-за ч.2 ст. 15 п.1, ч.2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.
Остаточне покарання ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, п.1 ч.2 ст.115 як , ч.1 ст.115 КК України слід визначити з урахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове покарання може бути призначене й у випадках, коли воно не передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за умови, що з урахуванням характеру кримінального правопорушення, вчиненого за посадою або у зв`язку із заняттям певною діяльністю, особи засудженого та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
З врахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення проти життя особи, перебуваючи на посаді поліцейського (інспектор взводу № 3 роти № 3 полку управління поліції особливого призначення № 3 Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють»), порушуючи свою присягу, то необхідним є застосування позбавлення права займати посади в правоохоронних органах строком на три роки на підставі ст. 55 КК України. З цих же підстав, на підставі ст. 54 КК України, суд вважає необхідним позбавити останнього спеціального звання поліцейського «лейтенант поліції».
На думку колегії суддів саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що відповідає меті покарання, підстав до застосування положень ст.ст. 75, 69 КК України щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом суд не вбачає.
Поряд з цим, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 перебуває під вартою з 05 грудня 2024 року.

Тому, на підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України, суд вважає необхідним зарахувати у строк призначеного ОСОБА_6 покарання строк попереднього ув`язнення з 05 грудня 2024 року із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Застосований запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили не підлягає змінам.
При цьому жодних обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судом не встановлено, тому суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити той самий - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта.

Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує за правилами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, колегія суддів, 

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15, п.1 ч.2 ст.115, ч.1 ст.115 КК України та призначити покарання : 
- за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років;
-за ч.2 ст. 15 п.1, ч.2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити  ОСОБА_6  остаточне покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.
Застосувати до  ОСОБА_6  додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах на строк три роки.
Позбавити  ОСОБА_6  спеціального звання поліцейського - «лейтенант поліції».
Строк відбування покарання  ОСОБА_6  обчислювати з дня набрання вироком законної сили.
На підставі ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України зарахувати  ОСОБА_6  в строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення за період з 05 грудня 2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою  ОСОБА_6  до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.12.2024 ( справа №932/12019/24 провадження 1-кс/932/4403/24) - скасувати.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.12.2024 (справа №932/12019/24 провадження № 1-кс/932/4427/24) - скасувати.

Речові докази: 
-куртку чорного кольору, з нашаруванням речовини бурого кольору, яка належить представнику Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» інспектор сектору озброєння управління поліції особливого призначення №;3 ОСОБА_23 , упаковано до картонної коробки та опечатано паперовою склейкою з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої – знищити;
-металеві уламки, частини запалу УЗГМ та запобіжне кільце зі шплінтом які належать представнику Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» інспектор сектору озброєння управління поліції особливого призначення №3 ОСОБА_23 , упаковано до сейф пакету АБО06560 – знищити;
-8 предметів схожих на гільзи калібром 5,45х39, які належать представнику Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» інспектор сектору озброєння управління поліції особливого призначення №3 ОСОБА_23 , упаковано до сейф пакету PSP1135998 – знищити;
-предмет зовні схожий на кулю, який належить представнику Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» інспектор сектору озброєння управління поліції особливого призначення №3 ОСОБА_23 , упаковано до сейф-пакету PSP1135997 – знищити;
-металеві уламки, які належать представнику Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» інспектор сектору озброєння управління поліції особливого призначення №3 ОСОБА_23 , упаковано до сейф-пакету №5334673 на якому було нанесено пояснювальні написи та підписи учасників слідчої дії – знищити.
-спортивні штани чорного кольору, труси сині, один черевик, шкарпетки сині, належать загиблому заступнику командира взводу №1 роти №2 полку управління поліції особливого призначення №3 (штурмовий батальйон «Луганськ-1 імені Героя України ОСОБА_8 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , упаковано до картонної коробки яку було опечатано склейкою на якій було нанесено пояснювальні написи та підписи учасників – знищити;
-два металевих предмети, схожих на оболонку та сердечник кулі, а також металевий предмет, схожий на оболонку кулі – знищити.
-мобільний телефон марки «Nothing Phone» модель «А063» чорного кольору у чохлі, який належить інспектору взводу №3 роти №3 полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , упаковано до полімерного пакету з пояснювальним написом та підписами учасників - повернути власнику, за належністю;
-мобільний телефон марки «Samsung» модель «SM-A245F/DSN», який належить загиблому заступнику командира взводу №1 роти №2 полку управління поліції особливого призначення N?3 (штурмовий батальйон «Луганськ-1 імені Героя України ОСОБА_8 ») Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , упаковано до полімерного пакету з пояснювальним написом та підписами учасників - повернути потерпілій ОСОБА_12 за належністю;
-предмет зовні схожий на автомат АКС-74У, з маркуванням « НОМЕР_2 » 3 магазином в якому знаходяться 11 предметів зовні схожих на патрони калібром 5,45х39, вказані предмети належать представнику Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» інспектор сектору озброєння управління поліції особливого призначення №3 ОСОБА_23 , упаковано до сейф-пакету горловину якого опломбовано пластиковою стяжкою з індивідуальним номером А470782 - повернути власнику за належністю;
-медичні документи, які належать інспектору взводу №3 роти №3 полку управління поліції особливого призначення №3 Департаменту поліції особливого призначення «Об?єднана штурмова бригада Національної поліції «Лють» ОСОБА_6 – зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертиз:
-№ СЕ-19/105-24/9177-БЛ від 27.12.2024 у сумі 9550 гривень 80 копійок;
-№ СЕ-19/105-24/9176-ФХВР від 20.12.2024 у сумі 2387 гривень 70 копійок;
-№ КСЕ-19/105-24/9178 від 20.12.2024 у сумі 7959 гривень 00 копійок, -
а всього 19 897 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто сім) гривень 50 копійок.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. 
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Роз`яснити обвинуваченому та його захиснику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Повний текст вироку складено 03 червня 2026 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Головуючий суддя       ОСОБА_1 

Суддя     ОСОБА_3 

Суддя       ОСОБА_2