Справа № 712/4443/26 
Провадження № 2-а/712/80/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді – ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі – ВАСИЛЬЄВІЙ Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся з позовом до відповідача про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що Постановою від 19.09.2025 року № R84816 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 його, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. В постанові зазначено, що 17.09.2025 о 17:50 год. громадянин ОСОБА_2 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході перевірки облікових даних було з`ясовано, що стосовно нього 28.08.2025 № Е3449328 направлено до Оболонського управління поліції ГУНП в м. Києві звернення згідно ст. 259 КУпАП, щодо доставлення особи для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, так як громадянин ОСОБА_2 не пройшов ВЛК як обмежено придатний до 05.06.2025 року згідно Закону № 3621-ІХ (в редакції Закону №4235-ІХ).
Зазначає, що вищезазначену постанову не отримував. На розгляд адміністративної справи викликаний не був та з протоколом про адміністративне правопорушення не ознайомлювався. Постанову від 19.09.2025 року отримав його представник - адвокат лише 23.03.2026 року у відповідь на адвокатський запит.
Ознайомившись із зазначеною постановою про накладення адміністративного стягнення, вважає останню прийнятою всупереч діючого законодавства України та без зазначення відповідних доказів в обґрунтування правопорушення.
Вважає, що оскаржувана постанова за вказане порушення є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які підтверджують безпосередньо факт вчинення правопорушення. Повістку з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 він також не отримував та повністю заперечує вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові.
У зв`язку з чим, просить вказану постанову скасувати та поновити строк на звернення з даним позовом до суду.
Ухвалою від 03 квітня 2026 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
17 квітня 2026 року представником відповідача подано відзив на адміністративний позов.
Позивач до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити.
Представник відповідача до судового засідання не з`явився, у поданому до суду відзиві на адміністративний позов просив позовну заяву залишити без розгляду, а у випадку відмови у залишенні позову без розгляду, просив у задоволенні позовних вимого відмовити повністю.
У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. 
Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Як встановлено судом, оскаржувана постанова була отримана представником позивача лише 23.03.2026 року після направлення адвокатом запиту до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо отримання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Відомості про отримання позивачем оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку, матеріали справи не містять. З адміністративним позовом позивач звернувся до суду 01.04.2026 року, тобто в межах 10-ти денного строку, визначеного для оскарження постанови суб`єкта владних повноважень.
Отже, суд погоджується з тим, що позивач у визначені законодавством спосіб та строки не отримав постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, а тому вважає за необхідне поновити позивачу строк на подання даного позову.
Судом встановлено, що 19.09.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 було винесено постанову № R84816 відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч.3 ст. 2101 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.
Згідно з даною постановою, 17.09.2025 о 17:50 год. громадянин ОСОБА_2 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході перевірки облікових даних було з`ясовано, що стосовно нього 28.08.2025 № Е3449328 направлено до Оболонського управління поліції ГУНП в м. Києві звернення згідно ст. 259 КУпАП, щодо доставлення особи для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 2101, так як громадянин ОСОБА_2 не пройшов ВЛК як обмежено придатний до 05.06.2025 року згідно Закону № 3621-ІХ (в редакції Закону №4235-ІХ). 
За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 2101 КУпАП).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Частиною 1 статті 2101 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Згідно ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Як зазначено у абз.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до ч.13 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають на військовому обліку, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються, направляються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.
04 травня 2024 року набрав чинності Закон України від 21.03.2024 року № 3621-IX "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист". Цим документом з положень законодавства про військовий обов`язок і військову службу виключено такі визначення як "обмежено придатний до військової служби" та "непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час". Ним же було передбачено, що громадяни України, які були визнані обмежено придатними до набрання чинності цим Законом, протягом 9 місяців з дня набрання ним чинності підлягають повторному медичному огляду з метою визначення придатності до військової служби.
Відповідно до пункту 2 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення цього Закону установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
15 лютого 2025 року набрав чинності Закон України № 4235-ІХ від 12.02.2025 року було внесено зміни і викладено положення у наступній редакції:
"2. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України-до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду".
Отже, у період з 04.05.2024 до 05.06.2025 у громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби у воєнний час до набрання чинності вищевказаним Законом, виник обов`язок повторно пройти медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Позивач, громадянин України ОСОБА_2 , є військовозобов`язаним, з 04.01.2023 року є ВПО, фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .
Позивач працює на підприємстві Типографії водієм навантажувача та є заброньованим до 05.12.2026.
Відповідно до електронного військово-облікового документа (роздруківки з "Резерв+"), що був сформований 11.12.2025, Позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , наявна відстрочка (бронювання) до 05.12.2026, "Дані уточнено вчасно" із датою уточнення 19.11.2025, "Дата ВЛК" – 14.11.2025.
Відомості щодо проходження ВЛК також містяться і у військовому квитку позивача.
Згідно електронного військово-облікового документа (роздруківки з "Резерв+"), що був сформований 06.07.2025, ОСОБА_2 перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , дані уточнено вчасно – 24.05.2024, відомості щодо проходження ВЛК відсутні, тип відстрочки – бронювання до 31.12.2025.
Таким чином, на момент винесення звернення до Оболонського управління поліції ГУНП в м. Києві від 28.08.2025 згідно ст. 259 КУпАП, щодо доставлення ОСОБА_2 для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП, позивач мав відстрочку – бронювання до 31.12.2025.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Суд не погоджується з висновками про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до примітки до статті 210 КУпАП, положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
На сторінці застосунку «Резерв+» Міністерства оборони України (https://reserveplus.mod.gov.ua/) зазначено про те, що «Резерв +» - це мобільний застосунок від Міністерства оборони України для військовозобов`язаних, у якому можна зручно та швидко оновити персональні дані без відвідування ТЦК, а також джерело інформації про те, які дані є у реєстрі військовозобов`язаних, призовників та резервістів Оберіг.
Станом на день оформлення спірної постанови, відповідач мав можливість перевірити дані стосовно ОСОБА_2 та пересвідчитись у тому числі, що за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів дані ОСОБА_2 оновлено, а також він має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації по бронюванню до 05 грудня 2026 року.
З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та за недоведеністю наявності в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому постанова від 19.09.2025 підлягає скасуванню.
Пункт 2 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачає, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-74, 122, 241-246, 250-251, 262, 286 КАС України, ст.ст. 210-1, 245, 251, 268, 283 КпАП України, суд –
В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_4 пропущений процесуальний строк для звернення до суду з позовом до суду.
Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № R84816 від 19.09.2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 КУпАП, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_4 у вигляді штрафу 17 000 грн. – скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_5 , шляхом безспірного списання коштів з ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку визначеному ч. 4 ст. 286 та ст. 297 КАС України. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

ГОЛОВУЮЧИЙ: