Великоолександрівський районний суд Херсонської області 

Справа № 650/3473/26
 
провадження № 2/650/3390/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
01 липня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області 
в складі: головуючого – судді Сікори О.О.,
за участю секретаря – Завістовської Л.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Бериславської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю,
ВСТАНОВИВ:
 
Позивач звернувся до суду із позовом, у якому просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на 1/10 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , разом із господарськими будівлями та спорудами. В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до договору дарування від 27 грудня 1977 року, посвідченого Бериславською державною нотаріальною конторою за реєстровим №3333, він набув право приватної власності на 9/10 часток зазначеного житлового будинку.
З моменту укладення договору дарування позивач відкрито, безперервно та добросовісно володіє всім житловим будинком, користується ним як власним, несе витрати щодо його утримання, здійснює оплату житлово-комунальних послуг, підтримує будинок у належному технічному стані та проживає у ньому разом із членами своєї сім`ї.
Згідно з листом комунальної установи «Херсонське бюро технічної інвентаризації» від 03 квітня 2024 року №97/3 відомості про власника 1/10 частки житлового будинку відсутні.
Протягом понад сорока років будь-які особи не заявляли вимог щодо зазначеної частки житлового будинку, не оспорювали володіння позивача та не зверталися із вимогами про її повернення.
Позивач зазначає, що весь цей час користувався спірною 1/10 часткою житлового будинку відкрито, добросовісно та безперервно як власною, тому після спливу встановленого законом строку набув право власності на неї за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України.
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився.
За таких обставин суд, відповідно до статей 223 та 247 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані докази в їх сукупності відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 27 грудня 1977 року, посвідченого Бериславською державною нотаріальною конторою за реєстровим №3333, ОСОБА_1 набув право приватної власності на 9/10 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Ці обставини підтверджуються копією договору дарування, долученою до матеріалів справи. 
Згідно з листом Комунальної установи «Херсонське бюро технічної інвентаризації» від 03 квітня 2024 року №97/3 відомості про власника 1/10 частки зазначеного житлового будинку відсутні. 
Матеріалами справи також підтверджується, що позивач зареєстрований та фактично проживає у спірному житловому будинку, укладав договори щодо постачання електричної енергії, природного газу, надання послуг із вивезення твердих побутових відходів, здійснював утримання домоволодіння та ніс усі витрати, пов`язані з його експлуатацією. Протягом тривалого часу будь-які особи не заявляли претензій щодо володіння спірною 1/10 часткою житлового будинку та не оспорювали права позивача на користування нею. 
Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито та безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено законом.
Частиною четвертою статті 344 ЦК України встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.
Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17, для набуття права власності за набувальною давністю необхідна наявність сукупності юридичних фактів, а саме: добросовісне заволодіння чужим майном, відкритість та безперервність володіння, сплив установленого законом строку володіння, а також відсутність законодавчих обмежень щодо застосування набувальної давності.
Оцінюючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що зазначені умови у даному випадку дотримані.
Так, володіння позивача є відкритим, оскільки він не приховував факту користування спірною часткою житлового будинку, був зареєстрований у ньому, укладав договори з постачальниками житлово-комунальних послуг, утримував домоволодіння та поводився щодо нього як власник.
Володіння є безперервним, оскільки з 1977 року до часу звернення до суду позивач фактично користувався усім житловим будинком, а доказів втрати ним володіння або його переривання матеріали справи не містять.
Добросовісність володіння підтверджується тим, що позивач набув право власності на 9/10 часток житлового будинку на законних підставах, а щодо спірної 1/10 частки протягом тривалого часу був переконаний у правомірності здійснюваного володіння, користувався нею як складовою частиною єдиного домоволодіння, сумлінно виконував обов`язки щодо його утримання та не мав підстав вважати, що порушує права інших осіб.
Крім того, суд враховує, що відомості про власника 1/10 частки житлового будинку відсутні, жодна особа протягом більш як сорока років не заявляла вимог щодо цієї частки, не зверталася до суду із вимогами про її витребування чи усунення перешкод у користуванні, а також не здійснювала повноважень власника.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач відкрито, безперервно та добросовісно володіє спірною 1/10 часткою житлового будинку понад строк, визначений статтею 344 ЦК України, а тому набув право власності на неї за набувальною давністю.
Враховуючи встановлені судом обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та їх сукупність, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.
Керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 141, 258–265, 263–265 ЦПК України, статтею 344 ЦК України, суд,
В И Р І Ш И В :
 
Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , до Бериславської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на 1/10 (одну десяту) частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:          О.О. Сікора