ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2557/26  Номер провадження 33/814/701/26	Головуючий у 1-й інстанції Троцька А. І.  Доповідач ап. інст. Захожай О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Cудової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І.
при секретарі – Лисенко О.Ю.
за участю:
прокурора-Кондратенка Г.М.
особи, відносно якої складено протокол - ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 04 травня 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
 
Цією постановою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.Зіньків Полтавської області, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , працюючу медичним директором КП «3-я міська клінічна лікарня Полтавської міської ради»,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, стягнуто судовий збір в сумі 665,60 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнана винною у тому, що, будучи звільненою 02 вересня 2024 року з посади лікаря-терапевта (реабілітолога) обласної транспортно-радіологічної МСЕК КП «Полтавський обласний центр медико-сопіальної експертизи» Полтавської обласної ради, відповідно до підпункту «ґ» пункту 2 частини першої статті 3, пунктів 2-17, 2-18 Розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 частини 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого терміну декларування (не пізніше 02.10.2024), а саме лише 20 березня 2025 року о 18 годині 16 хвилин подала на офіційний вебсайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (при звільненні). За вказані дії відповідальність передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Не погодившись з вказаним рішенням судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою на підставі ст.22 КУпАП звільнити її від відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП за малозначністю, а провадження у справі закрити.
Вказує, що її не було повідомлено належним чином про необхідність подачі декларації «при звільненні» у 30 денний термін.
Зауважує, що відразу як дізналася, що залишилася суб`єктом декларування, відразу подала щорічну декларацію та декларацію «при звільненні», не маючи умислу на порушення строків їх подачі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Наведені вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що досліджені матеріали судового провадження свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Що стосується апеляційних доводів ОСОБА_1 щодо звільнення її від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю, апеляційний суд зазначає наступне.
Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.
Відповідно до вимог ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення апеляційний суд враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Суд враховує, що ОСОБА_1 визнає свою вину у вчиненому правопорушенні, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема те, що вона не була належним чином повідомленою про відповідальність за несвоєчасну подачу декларації «при звільненні», а також те, що вказана обставина була останньою усунута відразу як про це їй стало відомо, а також відсутність умислу у вказаному діянні, обставин, що обтяжують відповідальність не встановлено.
Апеляційний суд враховує дані особи-правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, визнала вину у вчиненому адміністративному правопорушенні та щиро розкаялася, характер та обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яким не завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, які охороняються законом, що, на думку апеляційного суду, суттєво знижує ступінь суспільної небезпеки вчиненого та, як наслідок, призводить до малозначності діяння.
На переконання апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та провадження у справі закрити.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову судді Шевченківського районного суду м.Полтави від 04 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.
На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, за малозначністю та оголосити їй усне зауваження.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Суддя Полтавського
апеляційного суду О.І. Захожай