Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року Справа№200/2195/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:
- визнання протиправною бездіяльності, що полягає у невиплаті призначеної пенсії;
- зобов`язання виплачувати пенсію за вислугу років на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-11 та протоколу/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії від 27.02.2026 року;
- зобов`язання виплатити пенсію за період з 24.06.2025 року по 27.03.2026 року у розмірі 148324,07 гривень.
Крім того, просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування позову зазначає, що є одержувачем пенсії за вислугу років з 24.06.2025 року, призначеної на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.09.2025 року у справі №200/4898/25.
Вказує, що згідно розрахунку органів Пенсійного фонду заборгованість, яка виникла через незаконні дії органів Пенсійного фонду з моменту звернення позивача про призначення пенсії по день набрання рішенням суду законної сили (з 24.06.2025 по 27.01.2026) становить 102 025, 11 грн. 
Після призначення позивачу пенсії, органами ПФУ поточна виплата пенсії не здійснюється, у зв`язку з чим після набрання рішенням суду законної сили виникла заборгованість у сумі 46 298,96 грн.
Позивач не погоджується з такою бездіяльністю відповідача, тому звернувся до суду.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року вказаний позов залишено без руху у зв`язку із невідповідністю вимогам ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачем надано письмовий відзив від 19.04.2026 року, в якому не погоджується з позовними вимогами.
Зазначає, що за матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні з дислокацією у м. Маріуполь та отримує пенсію за вислугу, призначену Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.02.2023 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2023 по справі №200/1225/23, яке набрало законної сили 15.06.2023 року.
Заборгованість, нарахована на виконання рішення суду за період з 03.02.2023 по 30.06.2023 складала 74277,66 грн. 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого Законом про Державний бюджет України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 року №821, яка набрала чинності 17 липня 2025 року, затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень (далі - Порядок №821), яким визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування). 
Видатки на виплату нарахованих пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці) за рішеннями суду за минулий час (тобто за період, визначений за рішеннями суду, які набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких визначено зобов`язання органу Пенсійного фонду України здійснити нарахування/перерахунок/виплату сум пенсії, доплат, надбавок тощо до пенсії, довічного грошового утримання суддям у відставці, за час, що передує даті набрання законної сили такими рішеннями суду) та перерахованих пенсій за такими рішеннями суду здійснюються за окремими напрямами, передбаченими в бюджеті Пенсійного фонду України на таку мету, за джерелами виплати відповідних сум, визначених законодавством. 
Таким чином, заборгованість з пенсії за період з 03.02.2023 по 30.06.2023 у сумі 74277,66 грн., яка нарахована на виконання рішення суду, облікована Головним управлінням в переліку одержувачів виплат на виконання судових рішень, сформованого відповідно до Порядку № 821 (далі - перелік). 
Бюджет Пенсійного фонду України на 2025 рік затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2025 №1152. У жовтні 2025 року ОСОБА_2 відповідно до Порядку № 821 проведено виплату коштів на погашення заборгованості за ретроспективними судовими рішеннями в межах виділених бюджетних призначень в розмірі 187,35 грн. 
Станом на 13.11.2025 залишок заборгованості з пенсії ОСОБА_2 складає 74090,31 грн. Подальша виплата коштів на виконання Рішення суду буде проводитись в межах виділених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат відповідно до Порядку № 821.
З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 . Згідно з паспортними даними позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач є одержувачем пенсії за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» з 24.06.2025 року, призначеної на підставі судового рішення, що не є спірною обставиною між сторонами.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.09.2025 року у справі №200/4898/25, яке набрало законної сили 27.01.2026 року, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, зокрема:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 053130014369 від 03 липня 2025 року про відмову у призначенні пенсії;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.06.2025 року про призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням до вислуги років, що дає право на пенсію згідно зі статтею 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» половину строку навчання в Донецькому національному університеті з 01.09.1997 до 05.06.2002 включно. 
На виконання рішення суду позивачу було призначено пенсію з 24.06.2025 року, про свідчить протокол відповідача від 24.03.2026 року, проте її виплату своєчасно не розпочато. 
Згідно розрахунку органів Пенсійного фонду заборгованість, яка виникла через незаконні дії органів Пенсійного фонду з моменту звернення позивача про призначення пенсії по день набрання рішенням суду законної сили (з 24.06.2025 по 27.01.2026) становить 102 025, 11 грн. 
Після призначення позивачу пенсії, органами ПФУ поточна виплата пенсії не здійснюється, у зв`язку з чим, після набрання рішенням суду законної сили виникла заборгованість у сумі 46 298,96 грн., про що свідчать дані аналітики нарахування та фактичної виплати пенсії. 
Таким чином, спірним питанням даної справи є невиплата нарахованої заборгованості з пенсії, призначеної на підставі судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з приписами статті 21 та 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи гарантуються.
Частинами 1 і 2 ст. 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.
Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Відповідно до статті 47 Закону № 1058-VI пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. У разі якщо особа, якій пенсія за віком призначається автоматично (без звернення особи), протягом трьох місяців не повідомила територіальний орган Пенсійного фонду, у тому числі через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про обраний нею спосіб виплати пенсії вважається, що особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку. Пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.
Підстави припинення та поновлення виплати пенсії унормовано статтею 49 Закону № 1058-IV. 
За приписами статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; (Положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009); 
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 
3) у разі смерті пенсіонера; 
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 
5) в інших випадках, передбачених законом. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. 
Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону. 
У разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних. 
Відповідач фактично визнає ту обставину, що пенсійні кошти за спірний період нараховані та обліковані в органі Пенсійного фонду, як заборгованість по виплаті пенсії, як доказ додається паперова копія електронного документу пенсійного органу щодо нарахованої та виплаченої пенсії, в тому числі нарахованої до виплати, але не виплаченої пенсії за період за період з 24.06.2025 року по 27.01.2026 року у розмірі 102 025,11 грн. та з 27.01.2026 по 27.03.2026 року у розмірі 46 298,96 грн.
Таким чином, виплата заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду за період з 24.06.2025 року по 27.01.2026 року у розмірі 102 025,11 грн. та з 27.01.2026 по 27.03.2026 року у розмірі 46 298,96 грн., що здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, буде проводитись в межах бюджетних асигнувань відповідно до Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821.
Зі змісту встановлених судом обставин вбачається, що виплату нарахованої відповідачем пенсії позивачу не здійснено за період з дати призначення пенсії - 03.02.2023 по 30.06.2023 року в сумі 74277,66 гривень за вирахуванням сплачених за ПКМУ № 821 відповідачем 187,35 гривень, усього – 74090,31 гривень. 
Таким чином, відповідач виплачує заборгованість за спірний період із застосуванням механізму, визначеного Порядком № 821, а не механізму передбаченого безпосередньо ч. 1 ст. 46 Закону № 1058-IV (частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії).
Частиною 3 статті 7 КАС України встановлено, що в разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, до спірних у межах цієї справи правовідносин суд має застосувати приписи ст. 46 Закону № 1058-IV, а не Порядку № 821.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) Європейський суд з прав людини зазначив, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення «законів». Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).
Верховний Суд у своїх судових рішеннях неодноразово зазначав, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду від 19.02.2021 у справі 812/83/18 та від 09.06.2021 № 812/80/18).
Невиплата позивачу, нарахованої на виконання рішення суду суми пенсії становить втручання у його право на мирне володіння присудженими грошовими коштами. 
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати пенсії за період з 24.06.2025 року по 27.01.2026 року у розмірі 102 025,11 грн. та з 27.01.2026 по 27.03.2026 року у розмірі 46 298,96 грн., та зобов`язання виплатити позивачу пенсію за період з 24.06.2025 року по 27.01.2026 року у розмірі 102 025,11 грн. та з 27.01.2026 по 27.03.2026 року у розмірі 46 298,96 грн.
Вимога про зобов`язання відповідача виплачувати пенсію за вислугу років на підставі ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-11 та протоколу/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії від 27.02.2026 року направлена на майбутнє і захищена законом та рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.09.2025 року у справі №200/4898/25, тому не потребує додаткового захисту судом.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, код ЄДРПОУ 13486010) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що полягає у невиплаті ОСОБА_1 призначеної пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 24.06.2025 року по 27.03.2026 року у розмірі 148 324,07 гривень.
В решті позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 1483 (одну тисячу чотириста вісімдесят три) гривні 24 копійки.
Рішення складено у повному обсязі та підписано 28 квітня 2026 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.Б. Голубова