Справа № 703/1418/26 
3/703/675/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Овсієнко І.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,
у с т а н о в и в :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №602792 від 28.02.2026, ОСОБА_1 28.02.2026 близько 12-40 год по вул. Незалежності в м. Сміла, керувала автомобілем «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, млява мова, від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці, а також від огляду в медичному закладі відмовилася, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України.
Органом, що склав протокол, діяння ОСОБА_1 кваліфіковані як адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні власну провину у вчиненні правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, заперечувала, від дачі пояснень у встановленому законом порядку відмовилася.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Кулик П.Л. вказував на відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, що передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівниками поліції протиправно запропоновано його підзахисній проходити огляд на встановлення стану сп`яніння, вказані дії вчинені посадовими особами всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, відтак огляд вважається недійсним. Вказані висновки пов`язані із тим, що працівниками поліції не зупинявся автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , а факт перебування її за кермом не зафіксований належним чином. Процесуальні дії щодо огляду ОСОБА_1 відбувалися через досить значний проміжок часу після дорожньо-транспортної пригоди, учасником якої була ОСОБА_1 , бо минула понад 1,5 год від часу події ДТП, в іншому місці, а саме неподалік місця її проживання, де ОСОБА_2 була виявлена співробітниками поліції. З матеріалів справи не вбачається, коли та за яких обставин ОСОБА_1 могла вживати спиртне, тому відсутні належні докази керування нею автомобілем в стані сп`яніння. ОСОБА_1 не заперечує факту дорожньо-транспортної пригоди та власної причетності до її вчинення, оскільки була за кермом, однак не перебувала у стані сп`яніння. Вона свідомо та добросовісно відшкодувала постраждалій особі завдані збитки. Вимоги працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння після того, як особа прибула додому, тобто припинила керування транспортним засобом, протиправні, суперечать Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому ОСОБА_1 не зобов`язана була виконувати такі вимоги. Вказані дії особи стали приводом до складання протоколу про адмінправопорушення у зв`язку із відмовою від походження огляду, але такий не відбувався на місці події, а співробітниками поліції не запропоновано пройти огляд в лікувальному закладі, бо не вручалось відповідне направлення, що також суперечить вимогам п. 7 р. І вказаної Інструкції.
На підставі викладеного клопотав про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Суддя, заслухавши позицію сторони захисту, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 суд визнав, що провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції, а у справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.
Отже при розгляді справи про адміністративні правопорушення судом мають бути застосована процедура та дотримані гарантії прав осіб, прирівняні до таких під час кримінального провадження.
Відповідно до частин першої, другої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як встановлено ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним Наказом МВС, МОЗ 09.11.2015 №1452/735, визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння) та оформлення результатів такого огляду (далі - Інструкція).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Таким чином, з огляду на вказане, законними вимогами працівника поліції про необхідність проходження медичного огляду до особи, що керує автомобілем, є підтверджені доказами ознаки наявності наркотичного сп`яніння.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП судові надані наступні докази, досліджені в судовому засіданні безпосередньо: 
1) протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №602792 від 28.02.2026, що містить посилання на факт керування ОСОБА_1 28.02.2026 близько 12-40 год в м. Сміла транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та про її відмову від проходження огляду відповідно до встановленого порядку, від підписів у якому ОСОБА_1 відмовилася.
При цьому суд не погоджується із доводами захисника про те, що протиріччя щодо часу події, що містяться в протоколах про адміністративні правопорушення, що складені 28.02.2026 щодо ОСОБА_1 , призводять до того, що час вчинення діяння, що стало приводом до притягнення її до адміністративної відповідальності, залишився не встановленим, оскільки в судовому розгляді із інших матеріалів, а саме показань постраждалої особи, рапорту про реєстрацію події в ЖЄО, відеозаписом підтверджується, що відповідні події мали місце між 12-00 год та щонайпізніше 13-00 год 28.02.2026;
2) акт огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних пристроїв, за змістом якого ОСОБА_1 від огляду із використанням газоаналізатора відмовилася;
3) направлення для проходження огляду водія на стан сп`яніння до ЧОНД, де на полі після закінчення документу міститься рукописний запис про те, що особа відмовилася від огляду і така відмова зафіксована засобами відеозапису. 
При цьому суд відкидає доводи сторони захисту про те, що на відеозаписі, виконаному нагрудною камерою працівника поліції не зафіксовано складання відповідного направлення, оскільки нормою ч. 2 ст. 266 КУпАП передбачене фіксування із використанням спеціальних технічних засобів саме огляду особи, а не виписування направлення чи інших документів, що складаються при фіксуванні події імовірного порушення;
4) письмові пояснення від імені особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , за змістом яких остання від надання пояснень відмовилася із посиланням на норми ст. 63 Конституції України; 
5) відеозаписи, виконані працівниками поліції 28.02.2026. З відеозапису судом встановлено, що на ньому зафіксовані події, що мають мітку часу починаючи із 13-09 год, надалі працівниками поліції виявлено ОСОБА_1 за місцем її проживання та спілкування із нею відбувається біля під`їзду та автомобіля «Шевроле» оранжевого кольору. При цьому вбачається, що в речах, що їх мала ОСОБА_1 при собі, є пляшка, що за зовнішнім виглядом схожа на спиртний напій, а остання, не надаючи однозначної відповіді про вживання спиртного, визнає, що «випила багато» та «більше не буде», про відповідну обставину вона говорить і в присутності бригади ШМД. ОСОБА_1 о 13-19 год запропоновано пройти освідування на стан сп`яніння, належним чином роз`яснені наслідки відмови, однак вказана вимога нею не виконана. З відеозапису вбачається раптова зміна поведінки особи після пред`явлення вимоги пройти огляд, ОСОБА_1 посилалася на різкий біль, потребу в медичній допомозі, створювала видимість, що намагається продути в алкотестер.
Суд критично відноситься до доводів сторони захисту про наявність в ОСОБА_1 психічних захворювань або будь-якого хворобливого стану психіки, оскільки такі не підтверджені жодними доказами, а її намагання продути алкотестер суд розцінює як поведінку, спрямовану на створення враження, що вона зробила все належне для огляду, однак не пройшла такий із незалежних від неї обставин;
6) за показаннями ОСОБА_3 , що надані нею в судовому засіданні 24.06.2026, в день, коли відбулася ДТП, вона перебувала на поховальних заходах, коли до неї звернувся чоловік, який повідомив, що її автомобіль вдарив інший автомобіль. На місці бачила автомобіль «Шевроле» оранжевого кольору, припаркований неподалік від її авто. Далі до неї підходила жінка, як виявилося, ОСОБА_1 , яка казала, що випадково допустила зіткнення із її автомобілем. Відразу відшкодувала 2000,00 грн та домовилися, що надасть 3000,00 грн пізніше. Після цього бачила, що той автомобіль від`їжджав, тому звернулася до поліції. Після повернення ОСОБА_1 , яка здійснювала рух за кермом того самого автомобіля «Шевроле» повідомила тій, що звернулася до поліції. Працівники поліції по приїзду виявили ОСОБА_1 вдома, що в останньому під`їзді будинку АДРЕСА_2 . Їй пропонували проходити освідування на стан сп`яніння. Не може достеменно повідомити, чи та перебувала в стані сп`яніння або мала ознаки, що вказують на такий, однак коли спілкувалися після повернення ОСОБА_1 , то та здавалася нетверезою, однак вона не може з упевненістю говорити про цю обставину. Обставин зіткнення транспортних засобів, керування ОСОБА_1 автомобілем у відповідний час, свідок не бачила. ОСОБА_1 пізніше сплатила ще 3000,00 грн, тому претензій матеріального характеру до неї не має.
Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до наступного.
Провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розпочате за зверненням, що подане постраждалою особою, ОСОБА_3 , якій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 28.02.2026 завдано матеріальної шкоди, відтак його приводом стало повідомлення особи на телефонну лінію Національної поліції про ДТП, що вбачається із рапорту про реєстрацію події в ЖЄО ВП №2, відповідне повідомлення надійшло 28.02.2026 о 13-01 год та за його змістом, подія спричинена особою, яка має ознаки сп`яніння.
Остання обставина в ході судового розгляду стороною захисту не спростована. 
Подія ДТП та причетність ОСОБА_1 до її виникнення, винуватість в її спричиненні, та як наслідок – відповідальність за шкоду через зіткнення із автомобілем, що експлуатувався ОСОБА_3 стороною захисту не заперечується.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За п. 2.10 є) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки)..
При цьому, згідно Правил дорожнього руху дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Недотримання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху тягне за собою адміністративну відповідальність за ч. 4 ст.130 КУпАП, відповідно до якої вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.
У постанові від 23 вересня 2021 року в справі №158/1606/20 Верховний Суд зазначив, що відповідно до п. 7 ч. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 11 листопада 2015 року за №1413/27858, вбачається, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно з п. 8 ч. 1 вказаної Інструкції у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Як учасник ДТП, ОСОБА_1 в обов`язковому порядку повинна була пройти огляд на стан сп`яніння.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.
У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Таким чином, будучи причетною до ДТП, ОСОБА_1 підлягала огляду на стан сп`яніння, однак, оскільки ДТП не було пов`язане із травмуванням чи загибеллю осіб, тому вимога щодо обов`язковості проходження огляду на стан сп`яніння виключно в закладі охорони здоров`я не застосовувалась і відповідний огляд міг бути проведений на місці події за допомогою технічних пристроїв, наявних у користуванні співробітників поліції, а в разі відмови, незгоди особи виникали б підстави пропонувати його проходження в медичному закладі. Відповідні вимоги Інструкції в цій частині співробітниками поліції дотримані, оскільки особі висловлено вимогу пройти огляд на місці події із застосуванням газоаналізатора о 13-19 год, як вбачається із відеозапису. На решту вимог та роз`яснень, ОСОБА_1 не реагувала належним чином, тому близько 13-27 їй повідомлено про те, що в її діях вбачається відмова від огляду та щодо неї буде складений протокол про адміністративне правопорушення.
Аргументи сторони захисту про те, що працівниками поліції не було у встановленому порядку зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 для наступного пред`явлення вимоги пройти огляд, є слушними, однак не виключають наявності в її діях адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки в ситуації, коли співробітники поліції були викликані після події ДТП, місце якої особа залишила, названа обставина (законна зупинка) практично не могла мати місце. В такій ситуації працівники поліції мали керуватися сукупністю відомостей про подію та її учасників, що повідомлені очевидцями, для встановлення причетних осіб.
Протилежний підхід по суті виключає правомірність процесуальних дій поліцейського щодо будь-яких осіб, які залишили місце ДТП, до якого причетні, що недопустимо.
Доводи сторони захисту про те, що після події ДТП та до часу, коли ОСОБА_1 поставлено вимогу про проходження огляду, минув значний проміжок часу, спростовуються вказаними вище висновками про встановлений час ДТП (між 12-00 год та 13-00 год), відомостями про отримання органом поліції повідомлення про вчинене правопорушення (13-01 год), а також відеозаписом, де зафіксовані дії працівників поліції щодо оформлення адмінматеріалів і такі розпочинаються о 13-09 год.
Щодо аргументів про віддаленість місця зіткнення та житла ОСОБА_1 суд зважає, що такі не підтверджуються матеріалами справи. З останніх вбачається, що ДТП відбулася неподалік перехрестя вулиць Незалежності та Трипільської в м. Сміла, а будинок №80 по вул. Незалежності, де проживає особа, яка притягується до адмінвідповідальності та біля якого виявлений автомобіль, що керувався ОСОБА_1 , є найближчим до вказаного перехрестя, що належним чином відображене на схемі огляду місця ДТП від 28.02.2026 в справі №703/1420/26.
Крім того, суд звертає увагу, що до місця розташування автомобіля працівників поліції направила постраждала особа, ОСОБА_3 , яка станом на 13-09 год достеменно знала про причетність ОСОБА_1 до дорожньо-транспортної пригоди, де був пошкоджений її автомобіль «Деу Матіз» та що такий був пошкоджений водієм автомобіля «Шевроле Авео», під керуванням ОСОБА_1 .
Згідно з п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
За обставинами даної справи, час, що минув після подій ДТП та до вимоги, адресованої ОСОБА_1 пройти огляд, не міг перевищувати 1 год 19 хв.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлює наступний склад адміністративного правопорушення: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відтак суд приходить до переконання про відсутність належних та достатніх доказів, що свідчили б про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння, оскільки огляд їй проведений не був, а також вживання нею алкогольних напоїв після ДТП та до її виявлення працівниками поліції.
Однак стороною захисту не спростовано наявність правових підстав для висунення ОСОБА_1 вимоги пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку із достатніми доказами її причетності до ДТП, а факт безпідставного ухилення ОСОБА_1 від виконання такої вимоги поза розумним сумнівом доводиться матеріалами справи.
Згідно правової позиції ВС, викладеної у постанові від 04.07.2018 в справі №688/788/15-к, стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і особа є винною у вчиненні цього правопорушення.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Суд приходить до висновку, що у справі є достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно довідок відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія, що згідно із даними протоколу про адміністративне правопорушення, було вилучене; протягом календарного року до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувалася.
Оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є конкретною і не містить альтернативного адміністративного стягнення, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Доказів, що звільняють ОСОБА_1 від сплати судового збору за розгляд справи про адміністративне правопорушення, матеріали справи не містять та останньою не надані.
Керуючись ст. 9, 23, 40-1, 130, 252, 283-285, 294 КУпАП, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суддя
п о с т а н о в и в :
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн (отримувач коштів: ГУК у Черк. обл. 21081300, код отримувача ЄДРПОУ: 37930566, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача:UA918999980313030149000023001 код класифікації: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн судового збору (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
У разі несплати правопорушником штрафу у п`ятнадцятиденний термін з дня вручення йому постанови, постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. 
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягувати подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. 
В разі оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя         І.В.Овсієнко