Справа №345/3188/25 
Провадження № 2-др/345/186/26

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11.05.2026 м. Калуш
Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді Кулаєць Б.О.,
секретаря судового засідання Заткальницької Н.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Іваніва Олега Богдановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та встановлення порядку користування власністю,
з участю позивачки ОСОБА_1 ,
представника позивачки адвоката Іваніва О.Б.,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача адвоката Крикун Т.О.,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та встановлення порядку користування власністю.
Рішенням суду від 24.04.2026 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та встановлення порядку користування власністю задоволено частково. 
27.04.2026 представник позивачки звернувся до суду зі заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат та витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та встановлення порядку користування власністю, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору (згідно квитанцій) та витрати на правову допомогу в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 коп.
Представник відповідача подала до суду заяву, в якій просить зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню, до 5500 грн. Розподіл витрат на оплату судового збору провести пропорційно задоволеним вимогам.
Свою заяву мотивує тим, що з розрахунком понесених витрат відповідач погодитися не може, вважає їх явно завищеними, такими що не відповідають критеріям співмірності, реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, а також не враховують те, що позов задоволено лише частково. Згідно наданого стороною розрахунку-переліку послуг, які надані адвокатом (без дати), вбачається, що оплата на ряд послуг є явно завищеною. Так, пункт перший містить послугу, яка фактично являє собою складання та подачу позовної заяви (консультації, опрацювання наданих документів, вивчення судової практики - все це фактично входить в сам процес складання та подачі позову до суду). Згідно даного пункту адвокатом затрачено 15 год. на складання позову та його вартість визначена в розмірі 15000 грн. В той же час, реальний час підготовки такого позову складає близько 5 год. Тобто реальною і співмірною є оплата в розмірі близько 5000 грн. Даний тип позовних заяв є стандартним і не має високого рівню складності, тобто дана сума визначена пунктом 1 явно завищена. Ознайомлення з відзивом та запереченням (зазначені в п. 2) фактично входять в готування до судових засідань, оплата за які визначена в п. 3. А складання та подача відповіді на відзив явно не потребують 5 год. витраченого часу. Фактично реальний час підготовки такої відповіді складає близько 2 год. Щодо п. 3 (участь адвоката в судовому засіданні, готування до судових засідань і т.п.), то заявлені 10 год. теж не відповідають реальному часу, який складає в загальному близько 4 год. Також слід зауважити, що допит частини свідків (і відповідно судове засідання) взагалі здійснювався без участі адвоката, який подав заяву про допит свідків без його участі, а позивач дану заяву підтримала. Таким чином, враховуючи реальний час, затрачений адвокатом на дану справу (близько 11 год.), співмірна вартість послуг з правової допомоги складала орієнтовно 11000 грн. Враховуючи вище наведене, а також, що позов судом задоволено лише частково (задоволено одну позовну вимогу, а в другій відмовлено за недоведеністю), просить зменшити розмір відшкодування витрат на правову допомогу до 5500 грн. (11000 грн. витрат на правову допомогу, які відповідач вважає співмірними розділені на половину, пропорційно задоволеним позовним вимогам). 
Позивачка та її представник підтримали подану заяву про ухвалення додаткового рішення та просили суд її задоволити. При цьому останній зазначив, що самостійно визначає вартість своїх послуг та їхній розмір, а позивачка добровільно погодилася з їх вартістю, та між ними був укладений відповідний договір.
Представник відповідача та відповідач заперечили щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому стороною позивача розмірі з підстав, викладених у заяві про зменшення витрат, та просили зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають відшкодуванню, до 5500 грн., а судовий збір стягнути пропорційно до задоволених вимог.
Вивчивши матеріали справи та заяви, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Як встановлено судом, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 24.04.2026 по справі № 345/3188/25 2026 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та встановлення порядку користування власністю задоволено частково та усунуто перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом зобов?язання ОСОБА_2 забезпечити ОСОБА_1 вільний доступ до квартири та надання їй ключі від вхідних дверей квартири. Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , наступним чином: виділити у користування ОСОБА_1 кімнату, зазначену в технічному паспорті під № 3, площею 17,1 кв.м.; виділити у користування ОСОБА_2 кімнати, зазначені в технічному паспорті під № 2, площею 10,5 кв.м., та № 4, площею 17,2 кв.м., з балконом, площею 0,9 кв.м.; залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 кухню (№ 5), коридор (№ 1), ванну (№ б), туалет (№ 7). В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжними інструкціями позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у загальній сумі 3633,60 грн. (1211,20 грн. х 3) (а.с. 6, 7).
Враховуючи, що судом задоволено дві з трьох заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2422,40 гривні (1211,20 грн. х 2).
Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові від 28.09.2023 у справі № 686/31892/19 колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначено критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Згідно з вимогами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» заява №19336/04 (пункт 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України» (пункт 131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 742/2585/19 та від 03 лютого 2021 року у справі № 522/24585/17.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Під час судових дебатів представник позивачки адвокат Іванів О.Б. заявив, що підтвердження розміру судових витрат буде подано у відповідний процесуальний строк після ухвалення рішення.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн. представник позивачки надав суду: договір про надання правової допомоги від 15.05.2025; розрахунок-перелік послуг, які надані адвокатом, який є додатком до договору про надання правової допомоги; квитанцію від 17.04.2026 на суму 30000,00 грн.; ордер від 02.06.2025; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 15.05.2005 (а.с. 17, 18, 129-131).
В розрахунку-переліку послуг, які надані адвокатом, який є додатком до договору про надання правової допомоги зазначені наступні надані послуги:
1.Консультації щодо захисту в судовому порядку прав власності майно, встановлення порядку користування майном, зокрема: квартирою АДРЕСА_1 , в тому числі, опрацювання наданих документів, вивчення судової практики, аналіз норм права, підготовка та подача до суду позову про усунення перешкод в користуванні та встановлення порядку користування власністю, тощо, - 15 годин витраченого часу, 1000,00 грн. - ставка за годину, всього - 15000,00 грн. 
2.Ознайомлення з відзивом на позов та додатками; готування та подання до суду відповіді на відзив ознайомлення із запереченням, тощо - 5 годин витраченого часу, 1000,00 грн. - ставка за годину, всього - 5000,00 грн.
3.Участь адвоката в судовому засіданні, зокрема: готування до судових засідань, до допиту свідків, тощо, а також безпосередня участь в судових засіданнях (в тому числі з врахуванням часу на прибуття) - 10 годин витраченого часу, 1000,00 грн. - ставка за годину, всього - 10000,00 грн.
Судом встановлено, що представник позивачки брав участь у трьох судових засідання по даній справі, а саме: 16.10.2025 з 11:48 год. (призначено на 11:00 год.) по 12:53 год., 21.01.2026 з 14:40 год. (призначено на 14:00 год.) по 15:55 год. та 16.04.2026 з 14:58 год. (призначено на 14:00 год.) по 15:46 год. Крім того, ним здійснювалося підготовка та подання позовної заяви та відповіді на відзив.
А тому, надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат позивачкою на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, зваживши на необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, суд погоджується з вимогами заяви представника відповідача про неспівмірність зазначених втрат та наявність підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 11000,00 грн., оскільки такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію обґрунтованості, розумності розміру витрат на правничу допомогу з урахуванням конкретних обставин справи, її складності, здійснених процесуальних дій сторони та часу, затраченого безпосередньо на участь у судовому розгляді.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення 7333,33 грн. ((11000,00 грн. / 3) х 2) витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Іваніва Олега Богдановича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та встановлення порядку користування власністю задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок судового збору та 7333 (сім тисяч триста тридцять три) гривні 33 копійки витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на додаткове рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому додаткового рішення суду. 
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: