РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця

03 червня 2026 р.  Справа № 120/1930/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення відповідача за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії №335/25/1297 від 27.11.2025 року.
Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачам строк на подання відзиву.
На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО від 27.11.2025 № 335/25/1297, яким підтверджено обґрунтованість попереднього рішення експертної команди, прийнято з урахуванням усіх матеріалів медико-експертної справи позивача, у порядку та спосіб, визначені чинним законодавством України, зокрема Порядком проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338, та Положенням про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.12.2024 № 2022.
Також вказано, що суд не може здійснювати оцінку підставності прийняття рішення експертною командою, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності рішення експертної команди виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №10473/25-7196/В (рішення №10473/25-7196/Р від 18.08.2025) позивача визнано особою з інвалідністю ІІІ групи.
Основний діагноз: Т06.8 - інші уточнені травми з залученням декількох ділянок тіла.
Супутні діагнози: Н93.1 - шум у вухах (суб`єктивний); К40.90 - однобічна чи не уточнена пахвинна грижа, без непрохідності чи гангрени, не уточнена як рецидивуюча; N28.1 - кіста нирки.
Ускладнення основного діагнозу: Т92.4 - наслідки травми нерва верхньої кінцівки.
Причина інвалідності: поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.
29.08.2025 року представник позивача звернувся до Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" із заявою в якій просив переглянути рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №10473/25-7196/Р від 18.08.2025 та провести повторну оцінку повсякденного функціонування ОСОБА_1 за параметрами здатності до трудової діяльності та самообслуговування.
Відповідно до рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонування стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 27.11.2025 року №335/25/1297 підтверджено рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №10473/25-7196/Р від 18.08.2025.
В обґрунтування рішення зазначено наступне: " ОСОБА_1 1985 року народження вперше звернувся на ЕК З0З для встановлення групи інвалідності. За результатом огляду ЕК З0З визнала особою з інвалідністю ІІІ групи безстроково "Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини" свідоцтво про хворобу №2025-0603-16554424-7 від 28.05.2025 року. Пацієнт оскаржив дане рішення до ЦО. З метою об`єктивізації функціональних порушень та ступеню обмежень життєдіяльності, був викликаний на додаткове обстеження в Університетську лікарню ВНМУ ім. М.І. Пирогова. Після аналізу медико-експертної документації та беручи до уваги результати обстеження в умовах Університетської лікарні з 01.10.2025 по 21.10.2025 року (Виписка №5535 додається) ЕК ЦОФСО дійшла висновку, що рішення ЕК З0З винесено обґрунтовано згідно Постанови КМУ №1338 від 15.11.2024 року".
Не погоджуючись із рішенням №335/25/1297 від 27.11.2025 року позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 № 875-ХІІ (далі - Закон № 875-ХІІ).
Згідно з статтею 1 Закону № 875-ХІІ особа з інвалідністю - особа із стійкими фізичними, психічними, інтелектуальними або сенсорними порушеннями, які при взаємодії з різними бар`єрами можуть заважати її повній та ефективній участі в житті суспільства нарівні з іншими.
Відповідно до статті 3 Закону № 875-ХІІ інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На підставі частини 2 статті 6 Закону № 875-ХІІ особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" від 06.10.2015 № 2961-IV (далі - Закон №2961-IV).
За визначенням, наведеним в абзаці 4 частини 1 статті 1 Закону № 2961-IV інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими порушеннями, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Відповідно до статті 7 Закону № 2961-IV залежно від ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, спричиненого стійким обмеженням повсякденного функціонування особи, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими порушеннями, при взаємодії із зовнішнім середовищем, особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності.
Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, критерії встановлення інвалідності затверджуються Кабінетом Міністрів України з обов`язковим проведенням консультацій з громадськістю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 69-1 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" від 19.11.1992 № 2801-XII комплексна оцінка обмежень повсякденного функціонування проводиться з метою визначення обмежень, що перешкоджають або унеможливлюють виконання особою повсякденної діяльності у спосіб та в об`ємі нарівні з іншими людьми і призводять до обмеження повсякденного функціонування.
Комплексна оцінка обмежень повсякденного функціонування може включати в себе оцінювання у сфері охорони здоров`я, соціальній, освітній cферах, сфері зайнятості, сфері фізичної культури та спорту та інших сферах повсякденного функціонування за потреби особи.
Оцінювання повсякденного функціонування проводиться з метою визначення наявності або відсутності порушень структур та/або функцій організму людини, що призвело до стійкого обмеження повсякденного функціонування, визначення необхідних компенсаторів обмежень повсякденного функціонування, та необхідності оцінки потреб в інших сферах повсякденного функціонування.
Оцінювання повсякденного функціонування проводиться особі, яка має стани та/або захворювання, що відповідають критеріям направлення на таке оцінювання.
Критерії оцінювання повсякденного функціонування затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Оцінювання повсякденного функціонування включає такі етапи:
1) виявлення необхідності проведення оцінювання повсякденного функціонування відповідно до критеріїв направлення на оцінювання повсякденного функціонування;
2) направлення на додаткове обстеження функціональності структур та функцій організму (за потреби);
3) прийняття рішень за результатами проведеного оцінювання повсякденного функціонування;
4) визначення компенсаторів обмежень повсякденного функціонування;
5) встановлення інвалідності та розроблення рекомендацій, що є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю;
6) встановлення необхідності проведення комплексної оцінки обмежень повсякденного функціонування в інших сферах;
7) визначення необхідності проведення повторного оцінювання повсякденного функціонування для моніторингу ефективності застосованих компенсаторів обмежень повсякденного функціонування.
Підставою для визнання особи особою з інвалідністю є одночасна наявність таких обов`язкових умов:
- стійкі порушення функцій організму;
- обмеження повсякденного функціонування;
- необхідність вжиття заходів соціального захисту.
Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування (далі - експертна команда), прийняте за результатами проведення такого оцінювання повсякденного функціонування, підписується в електронній системі щодо оцінювання повсякденного функціонування після початку її функціонування.
Оцінювання повсякденного функціонування або його окремі етапи можуть проводитися: за участі особи (очно), без особистої присутності особи (заочно), з використанням методів і засобів телемедицини або за місцем перебування/лікування особи відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Результати оцінювання повсякденного функціонування, що містять обґрунтування прийнятого рішення, надаються особі особисто або надсилаються на її електронну пошту, або, за відсутності електронної пошти, - протягом п`яти календарних днів з моменту прийняття рішення засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи у формі витягу із рішення та, у разі встановлення інвалідності, рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю.
Рішення експертних команд або медико-соціальних експертних комісій можуть бути оскаржені особами, стосовно яких їх прийнято (їх уповноваженими представниками), у порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, встановлених цією статтею, та/або в судовому порядку. Розгляд скарг здійснюється експертними командами Центру оцінювання функціонального стану особи.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 15.11.2024 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" затверджено Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії встановлення інвалідності.
Відповідно до пункту 1 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - Порядок), він визначає процедуру проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання), а саме повнолітніх громадян України, іноземців або осіб без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах, з обмеженнями повсякденного функціонування або з інвалідністю (далі - особа) з метою визначення наявності або відсутності порушень структур та/або функцій організму, в тому числі фізичних, психічних, інтелектуальних, сенсорних, що можуть призводити до обмежень життєдіяльності, встановлення причини, часу настання, групи інвалідності, а також розроблення рекомендацій, що є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, з урахуванням індивідуального реабілітаційного плану (за наявності).
За приписами пунктів 57, 68 Порядку, рішення експертних команд або медико-соціальних експертних комісій можуть бути оскаржені особами, стосовно яких їх прийнято (далі - скаржник) (їх уповноваженими представниками), в порядку адміністративного оскарження згідно з вимогами цього Порядку та/або в судовому порядку.
За результатами розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи приймає рішення про: підтвердження оскарженого рішення експертної команди; скасування оскарженого рішення експертної команди; формування нового рішення щодо результату оцінювання.
Нормами пункту 67 Порядку визначено, що експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи розглядає скарги очно, заочно або з використанням методів і засобів телемедицини (телевідеоконсультування) відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених у додатку 1, та відповідних клопотань особи.
Згідно з додатком №1 до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи Експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - експертна команда) проводить розгляд справ за такими формами:
1) очно, за участю особи в закладі охорони здоров`я, в якому утворена експертна команда;
2) заочно, без особистої участі особи;
3) із використанням методів і засобів телемедицини (телевідеоконсультування);
4) за місцем перебування/лікування особи.
Експертна команда проводить розгляд справи заочно (без особистої участі особи або її уповноваженого представника) за умов, визначених нижче, за винятком випадків, коли особа повідомила про своє бажання бути присутньою на розгляді.
Експертна команда проводить розгляд справи заочно в разі формування направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - направлення на оцінювання) головою військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії стосовно особи з числа військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту або учасників бойових дій. Вибір очної форми розгляду для такої категорії осіб здійснюється у разі, коли наданих документів недостатньо для прийняття рішення членами експертної команди.
Експертна команда проводить розгляд заочно в разі подання лікуючим лікарем або головою військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії направлення на оцінювання експертною командою особи, в якої наявні захворювання, дефекти, необоротні морфологічні стани, порушення функцій органів та систем організму, з наведеного нижче переліку за умови наявності документів, що підтверджують наявність відповідного стану.
Відповідно до пунктів 35, 36 Порядку процедури проведення оцінювання рішення приймаються колегіально більшістю голосів членів експертної команди. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого у справі.
Розгляд справи фіксується у відповідному протоколі. Протокол розгляду підписується в електронній системі кожним членом експертної команди шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису користувача електронної системи відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".
Повертаючись до обставин даної справи, суд зазначає, що позивач фактично не погоджується з висновками експертної команди щодо ступеня функціональних порушень та встановленої групи інвалідності, посилаючись на неповне врахування результатів медичних обстежень та обмежень життєдіяльності.
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що при розгляді скарги відповідачем були досліджені матеріали медико-експертної справи позивача, а також результати додаткового стаціонарного обстеження, проведеного в Університетській лікарні ВНМУ ім. М.І. Пирогова, за результатами чого прийнято рішення про підтвердження попереднього висновку експертної команди.
Щодо рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 27.11.2025 №335/25/1297 суд зазначає, що воно прийняте із дотриманням вимог Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 року №1338.
Матеріали справи не містять доказів порушення процедури формування складу експертної команди, порядку дослідження медичної документації, розгляду скарги чи оформлення прийнятого рішення.
Стосовно доводів позивача, що відповідачем не проведено належної оцінки його здатності до пересування у зв`язку із заочним розглядом скарги, суд зазначає наступне. 
Відповідно до додатка 3 до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи скарга на рішення експертної команди повинна містити, зокрема, вимогу скаржника щодо розгляду скарги очно або з використанням методів і засобів телемедицини (пункт 9).
Судом досліджено подану позивачем 29.08.2025 заяву про перегляд рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №10473/25-7196/Р від 18.08.2025 та встановлено, що вона не містить вимоги про розгляд скарги за участю позивача або з використанням методів і засобів телемедицини.
За таких обставин відповідач, розглядаючи скаргу у заочній формі, діяв відповідно до вимог Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи. 
Відтак, сам по собі факт заочного розгляду скарги не свідчить про порушення процедури її розгляду, неповноту дослідження матеріалів справи чи незаконність прийнятого рішення.
Суд також враховує, що під час адміністративного оскарження відповідачем було забезпечено додаткове дослідження стану здоров`я позивача шляхом направлення його на стаціонарне обстеження до Університетської лікарні ВНМУ ім. М.І. Пирогова, результати якого були враховані при прийнятті оскаржуваного рішення. Отже, матеріали справи не свідчать про формальний чи неповний розгляд скарги позивача.
Фактично доводи позивача зводяться до незгоди з висновками експертної команди щодо оцінки медичної документації та результатів обстеження.
Разом із тим, правова позиція Верховного Суду, неодноразово викладена у постановах від 26.09.2018 у справі №817/820/16, від 17.12.2018 у справі №819/3211/15, від 17.03.2020 у справі №240/7133/19, від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а, від 30.04.2021 у справі №160/12235/19 та від 26.02.2025 у справі №240/13173/22, полягає в тому, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких.
Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованою установою в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Зазначений підхід є застосовним і до рішень експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи, які здійснюють спеціальну медико-експертну діяльність у межах наданих законом повноважень.
Отже, суд вправі перевірити законність рішення експертної команди лише в межах дотримання процедури його прийняття.
Оцінювання медичних показників, ступеня функціональних порушень, обґрунтованості встановлення причинного зв`язку між захворюванням і проходженням військової служби належить до виключної компетенції відповідних спеціалізованих комісій і виходить за межі повноважень адміністративного суду.
Втручання суду в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, який діє в межах наданої йому компетенції та з дотриманням встановленої процедури, суперечило б завданням адміністративного судочинства.
Отже, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем у межах наданих повноважень та з дотриманням установленої процедури, а доводи позивача фактично зводяться до незгоди з медичними висновками експертної команди, оцінка яких не належить до компетенції адміністративного суду.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
У відповідності до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Відповідач: Центр оцінювання функціонального стану особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (пров. Феодосія Макаревського, 1-А, м. Дніпро, 49008 , ЄДРПОУ 03191673).

Суддя Свентух Віталій Михайлович