ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"19" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/3743/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д., 
за участю секретаря судового засідання Ніконової Д.І.,
розглянувши справу № 916/3743/25 в порядку загального позовного провадження 
за позовом: Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради /ЄДРПОУ 24760454, адреса – 65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, буд. 18/ 
до відповідача: Науково-виробничого центру “Бургунь” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю /ЄДРПОУ 31206980, адреса – 67801, Одеська обл., Одеський район, селище Овідіополь, вул. Соборна, буд. 35/
про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії 

за участі представників учасників справи:
від позивача: Бєлоусюк О.О. в порядку самопредставництва юридичної особи;
від відповідача: адвокат Коваленко К.О. за ордером.

ВСТАНОВИВ:

Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради /управління, позивач/ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. №3840/25 від 11.09.2025/ до Науково-виробничого центру "Бургунь" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю /НВЦ "Бургунь" у вигляді ТОВ, НВЦ "Бургунь", відповідач/, в якій просить суд:
- достроково розірвати договір оренди берегозахисної споруди №108-ор від 30.07.2010, укладений між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради та Науково-виробничим центром “Бургунь” у вигляді ТОВ;
- зобов`язати Науково-виробничий центр “Бургунь” у вигляді ТОВ звільнити та повернути комунальне майно – берегозахисну споруду у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу, що розташована між траверсом №16а та №17 другої черги берегозахисних споруд загальною площею 875 кв. м шляхом передачі зазначеного комунального майна за актом приймання-передавання Управлінню інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради;
- зобов`язати Науково-виробничий центр “Бургунь” у вигляді ТОВ за власний рахунок усунути перешкоди у користуванні берегозахисною спорудою у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу шляхом знесення самовільно встановлених об`єктів самочинного будівництва, а саме металевий каркас споруди у вигляді огорожі.
Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 526, 530, 610-612, 615, 629, 759, 773, 783 Цивільного кодексу України, п. 1.3, 1.4, 2.1.2.1, 2.1.3, 3.1, 3.2, 3.6, 3.18, 6.1, 6.2, 6.3 Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси, затверджених рішенняям Одеської міської ради від 05.04.2007 № 1133-V (далі - Правила), рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 326 від 26.07.2018 року "Про передачу в управління департаменту комунальної власності Одеської міської ради берегозахисних споруд у вигляді штучних пляжів м. Одеси" відповідно до ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні, ст. 88 Водного кодексу України.
Ухвалою суду від 16.09.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 916/3743/25. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.10.2025 р. на 10:15.
08.10.2025 судом від НВЦ «Бургунь» отримано відзив на позовну заяву /вх.№31327/25 від 08.10.2025/.
У підготовчому засіданні 15.10.2025 представником позивача заявлене усне клопотання про відкладення судового засідання задля надання до суду відповіді на відзив, яке задоволено судом, в зв`язку з чим оголошено перерву до 12.11.2025 о 12:30.
У підготовчому засіданні 12.11.2025 представником відповідача заявлене усне клопотання про відкладення підготовчого судового засідання, в зв`язку з чим судом оголошено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого судового засідання на 30 календарних днів та призначено підготовче судове засідання на 03.12.2025 р. на 12:30 год.
27.11.2025 судом від відповідача отримано клопотання про долучення доказів /вх.№37902/25 від 27.11.2025/.
03.12.2025 о 12:30 год підготовче засідання у справі № 916/3743/25 не відбулося у зв`язку із технічними проблемами з доступом до сервісу відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ).
Ухвалою суду від 03.12.2025 призначено підготовче засідання по справі № 916/3743/25 на 16.12.2025 р. на 09:50.
Однак, 16.12.2025 о 09:50 підготовче судове засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони в м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою суду від 16.12.2025 підготовче судове засідання у справі № 916/3743/25 призначено на 20.01.2026 на 09:40.
В підготовчому судовому засіданні 20.01.2026 судом оголошено протокольну ухвалу про розгляд справи протягом розумного строку в порядку ст. 2, 114 ГПК України та оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи до 18.02.2026 до 10:00. 
В підготовчому судовому засіданні 18.02.2026 постановлено протокольну ухвалу в порядку ст. 185 ГПК України про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 31.03.2026 р. о 14:15.
31.03.2026 від представника позивача до суду надійшла заява про відкладення судового засідання /вх.№11148 від 31.03.2026/.
31.03.2026 від представника відповідача до суду надійшла заява про відкладення судового засідання /вх.№11149 від 31.03.2026/.
31.03.2026 учасники справи у судове засідання не з`явились, в зв`язку з чим, судом оголошено протокольну ухвалу про відкладення судового засідання у справі 916/3743/25 по суті на 29.04.2026 р. на 12:30.
29.04.2026 до суду через систему “Електронний суд” надійшла заява від відповідача про відкладення судового засідання /вх.№14790/26 від 29.04.2026/.
29.04.2026 у підготовчому судовому засіданні, суд задовольнив клопотання відповідача про відкладення судового засідання, у зв`язку з чим оголосив протокольну ухвалу про відкладення судового засідання та призначив розгляд справи на 19.05.2026 р. на 12:30, визнавши явку учасників обов`язковою.
В судовому засіданні 19.05.2026 представник позивача просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позовної заяви просить відмовити.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Управлінням як Орендодавцем у період 2025 року на постійній основі обстежуються орендовані ділянки піщаних пляжів Київського та Приморського районів міста Одеси на предмет дотримання Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради №1133-V від 05.04.2007, умов укладених договорів оренди берегозахисних споруд та відповідних розпоряджень міського голови, що регулюють питання експлуатації пляжів.
Водночас, на адресу Одеської міської ради та Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради надходять заяви як громадян так і громадських організацій щодо обмеження доступу громадян до орендованої НВЦ «Бургунь» у вигляді ТОВ берегозахисної споруди у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу між траверсами № 16а та № 17, другої черги ПЗС, пляжу «Золотий Берег». 
Позивач зазначає, що станом на дату подання позову на вищезазначеній частині піщаного пляжу Орендарем встановлено конструкцію огорожі, що перешкоджає вільному входові на пляж та в акваторії моря розміщено (вмонтовані, заглиблені, занурені) металеві конструкції.
Таким чином, позивач стверджує, що НВЦ «Бургунь» у вигляді ТОВ порушено ст. 88 Водного кодексу України, п. 3.1. Розділу 3 Порядок підготовки та обладнання пляжів рішення Одеської міської ради від 05.04.2007 № 1133-V «Про затвердження Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси», п. 4.1.1., 4.1.7., 4.1.10. Договору оренди від 30.07.2010 року № 108-ор.
Керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положенням про Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя ОМР, затверджене рішенням Одеської міської ради №1133-V від 05.04.2007 та умов договору оренди берегозахисних споруд №108-ор від 30.07.2025 у зв`язку з неусуненням виявлених порушень та недоліків щодо утримання берегозахисної споруди, Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради ініційовано питання проведення судово-претензійної роботи щодо розірвання договору оренди у зв`язку із порушенням його умов та виселення у судовому порядку з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів територіальної громади м. Одеси.
Позивач вказує, що 08 вересня 2025 року Орендодавцем повторно обстежено орендований НВЦ у вигляді ТОВ «Бургунь» об`єкт. За результатами обстеження встановлено, що на берегозахисній споруді у вигляді штучного піщаного пляжу між траверсами № 16а та № 17 другої черги протизсувних споруд на пляжі «Золотий берег» встановлений металевий каркас споруди у вигляді огорожі. У зв`язку із проведеними Орендарем роботами без погодженого і затвердженого робочого проєкту, що є порушенням п. 3.1. Розділу 3 Порядку підготовки та обладнання пляжів рішення Одеської міської ради від 05.04.2007 № 1133-V «Про затвердження Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси» п. 4.1.1., 4.1.7., 4.1.10. Договору оренди від 30.07.2010 року № 108-ор, встановлення огорожі та невиконанням приписів Орендодавця є прямим порушенням укладеного сторонами Договору оренди, в зв`язку з чим Управлінням прийнято рішення про звернення до суду з позовною заявою. 
У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на те, що загальновідомою є обставина, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Також, до широкого кола осіб (у тому числі мешканців Одещини) через засоби масової інформації доводились обставини того, що з перших днів військової агресії РФ проти України територія м. Одеси та прилеглий регіон неодноразово обстрілювалися російськими військами та існувала висока вірогідність вторгнення на узбережжя Одеси, у зв`язку з чим командуванням Збройних Сил України були вжиті відповідні заходи, які обмежували доступ громадян до пляжів Одещини. 
Відповідач звертає увагу на те, що належним чином виконує інші зобов`язання за договором оренди берегозахисної споруди № 108-ор від 30.07.2010 року, не обмежені Одеською обласною державною (військовою) адміністрацією під час воєнного стану та належним чином сплачує орендну плату за даним договором. Крім того, в період 2025р. Відповідач взагалі не використовував берегозахисну споруду у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу між траверсами № 16а та № 17, другої черги ПЗС, пляжу «Золотий Берег» для надання будь-яких послуг з огляду на вищезазначені обмеження, встановлені спільними наказами командира оперативно тактичного угруповання «Одеса» та начальника Одеської обласної військової адміністрації. 
Відповідач наголошує на тому, що у зв`язку з військовою агресією, Одеська обласна військова адміністрація заборонила перебування осіб на пляжних зонах узбережжя Чорного моря з метою забезпечення громадської безпеки та збереження життя цивільних осіб. Враховуючи те, що орендована відповідачем ділянка не була включена до переліку пляжів, на яких дозволено перебування громадян, відповідач був позбавлений можливості повною мірою використовувати орендовану ділянку для надання платних послуг. Відтак, обмеження вільного доступу до ділянки штучного піщаного пляжу, включаючи встановлення металевого каркасу/ огорожі, є вимушеним заходом, зумовленим саме наявністю обставин непереборної сили та необхідністю дотримання заборон Одеської обласної військової адміністрації. Відповідно, приписи позивача щодо демонтажу огорожі та забезпечення вільного доступу до ділянки штучного пляжу суперечили наказам військової адміністрації щодо встановлення прямих заборон та обмежень, що діють в умовах воєнного стану. Відповідно, вимоги позивача щодо усунення перешкод та відновлення вільного доступу до штучного піщаного пляжу у літній сезон (коли узбережжя Чорного моря м. Одеси, незважаючи на встановлені обмеження та постійні повітряні тривоги заповнено жителями та гостями міста фактично вимагали від відповідача порушити чинні накази Одеської обласної військової адміністрації та Оперативно-тактичного угруповання «Одеса», та поставити під загрозу життя і здоров`я громадян. При цьому, одразу після завершення пляжного сезону та на цей час відповідач з урахуванням, що кількість відвідувачів узбережжя скоротилася та з урахуванням того, що температура морської води знизилася та масове купання вже не можливо, виконав вимоги позивача та прибрав будь-які огородження. 
Таким чином, на думку відповідача, позовна заява Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради до Науково-виробничого центру «Бургунь» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю про дострокове розірвання договору оренди берегозахисної споруди, зобов`язання повернути комунальне майно та усунення перешкод у користуванні берегозахисною спорудою шляхом знесення об`єкту самочинного будівництва задоволенню не підлягає.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши представників учасників справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.
Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 30.07.2010 між Науково-виробничим центром «Бургунь» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (надалі – НВЦ «Бургунь» у вигляді ТОВ, Відповідач, Орендар) та Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (надалі – Управління, Позивач, Орендодавець) було укладено Договір оренди берегозахисної споруди № 108-ор (надалі – Договір), яким надано в строкове платне користування об`єкт комунальної власності – берегозахисну споруду у вигляді ділянки штучного пляжу «Золотий берег» площею 875 кв.м, розташовану на узбережжі Чорного моря в м. Одесі між траверсами № 16а та № 17, другої черги ПЗС. 
Вищевказаний договір укладено сторонами на виконання розпорядження міського голови № 1458-01р від 26.07.2010 року «Про передачу в оренду науково-виробничому центру «Бургунь» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю берегозахисної споруди у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу «Золотий Берег» для надання платних послуг оздоровчо-пляжного сервісу. 
Відповідно до п. 1 Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування берегозахисну споруду у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу «Золотий берег» між траверсами № 16а та № 17 другої черги берегозахисних споруд, площею 875,0 кв.м, терміном на 15 років, відповідно до схеми, що є невід`ємною частиною даного договору - Додаток 1, вартість якої визначена незалежною оцінкою та відповідно до акту оцінки складає 162 000,00 грн. Цільове використання об`єкта оренди: надання громадянам платних послуг оздоровчо-пляжного сервісу підвищеної якості.
Згідно з п. 4.1.1. Договору Орендар зобов`язується використовувати орендоване майно відповідно до його призначення й умов даного Договору, а також Правил устаткування та експлуатації пляжів м. Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради.
Також п. 4.1.7. Договору визначено, що Орендар зобов`язується не встановлювати огородження або інші споруди, які перешкоджають вільному входові на пляж. В ході усього терміну користування штучним пляжем суворо дотримуватися вимог діючого законодавства про вільне водокористування всіма громадянами. Одержання плати з відпочиваючих на пляжі можливо тільки за конкретні послуги розважально-пляжного сервісу. Надавати безкоштовно звичайні послуги пляжного сервісу окремим категоріям громадян, перелік яких установлюється рішеннями виконавчих органів Одеської міської ради і чинним законодавством.
Орендар зобов`язується дотримуватися вимог законодавства, будівельних норм, рішень органів місцевого самоврядування щодо використання берегозахисних споруд та уникати дій, які можуть шкідливо вплинути на їх протизсувні властивості, що включає будівництво будь-яких капітальних об`єктів. Не здійснювати на капітальних берегозахисних спорудах (траверсах, підпірних стінках, стабілізованих схилах, інших спорудах) та орендованій ділянці штучного пляжу будівництво, реконструкцію або будь-які будівельні роботи, у т.ч. і підготовчі, до одержання й передачі Орендодавцеві повністю оформленої та узгодженої дозвільної документації, а також отримання у встановленому порядку дозволу на проведення зазначених робіт (п. 4.1.10 Договору).
Відповідно до п. 5.2.1. Договору Орендодавець має право контролювати наявність, стан, цільове використання й ефективність використання майна, переданого в оренду.
Також Орендодавець має право вимагати дострокового розірвання Договору у випадках:
- неперерахування Орендарем орендної плати протягом 3-х місяців;
- ухилення Орендаря від виконання Приписів Орендодавця, щодо утримання майна у належному технічному стані;
- невиконання цілком або частково умов пунктів 4.1.1, 4.1.4, 4.1.5, 4.1.6, 4.1.7, 4.1.9, 4.1.10, 4.1.12, 4.1.14.
- невиконання або неналежне виконання «конкурсних умов» закріплених в розділі 4-к.
- порушення Правил обладнання та експлуатації пляжів міста Одеси;
- невикористання майна, або його використання не за цільовим призначенням.
З матеріалів справи вбачається, що 30.05.2025 посадовими особами Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя обстежено орендовану Науково-виробничим центром «Бургунь» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, згідно з договором оренди берегозахисної споруди від 30.07.2010 №108-ор орендовану ділянку пляжу та встановлено, що проводяться роботи з улаштування металевого каркасу споруди та у піщану територію та у море заглиблюються металеві конструкції для подальшого можливого встановлення огорожі. 
Відповідачу приписано припинити роботи облаштування металевого каркасу та заглиблення металевих конструкцій в піщану дюну та в море; надати документацію щодо встановлення зазначених конструкцій. Термін усунення недоліків: до 10.06.2025.
Також приписом від 30.05.2025 заборонено з 30.05.2025 експлуатацію зазначеної орендованої ділянки пляжу та попереджено, що у разі невиконання вимог припису будуть здійснені заходи реагування у межах компетенції відповідно до законодавства.
Вищевказане підтверджується актом обстеження від 30.05.2025 №30-05/25-2 та відповідною фотофіксацією, Управлінням надано припис на адресу Орендаря.
19.06.2025 посадовими особами Управління проводилося обстеження орендованої берегозахисної споруди у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу, який згідно договору оренди берегозахисної споруди №108-ор від 30.07.2010 перебуває в орендному користуванні відповідача. 
За результатами обстеження встановлено, що на момент 19.06.2025 на берегозахисній споруді у вигляді штучного піщаного пляжу між траверсами №16а та №17 другої черги протизсувних споруд на пляжі «Золотий берег» не здійснюється діяльність у вигляді надання громадянам платних послуг оздоровчо-пляжного сервісу. Водночас, на момент обстеження проводилися роботи із улаштування металевого каркасу споруди та у піщаний матеріал пляжу у кількості 8 од. та в акваторії моря 3 од. вмонтовані (заглиблені, занурені) металеві конструкції, з подальшим встановленням огорожі, що підтверджується відповідною фотофіксацією, яка здійснена 19.06.2025 та є невід`ємною частиною акту обстеження №19-06/25-2. 
В Акті також зазначено, що роботи проведені без погодженого і затвердженого робочого проєкту, що є порушенням п. 3.1. Розділу 3 Порядку підготовки та обладнання пляжів рішення Одеської міської ради від 05.04.2007 №1133-V «Про затвердження Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси» 4.1.10 Договору оренди від 30.07.2010 №108-ор та порушенням пункту 4.1.7. Розділу 4 Права та обов`язки Орендаря Договору оренди берегозахисної споруди №108-ор від 30.07.2010. А саме встановлено огородження, яке перешкоджає вільному доступу на піщану ділянку орендованого пляжу.
Посадовими особами Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, що проводили обстеження, складено припис з переліком виявлених порушень, але через відсутність керівника та/або іншого уповноваженого представника припис від 19.06.2025 №19-06/25-2 був надісланий цінним листом з описом вкладення за №6500707771962.
04.08.2025 представниками Орендодавця повторно було проведено обстеження вищевказаної орендованої відповідачем ділянки штучного піщаного пляжу та за результатами обстеження встановлено, що на орендованій ділянці пляжу встановлено огорожу на піщаній території пляжу з частковим зануренням металевих опор в море. Приписом від 04.08.2025 Орендаря зобов`язано власними силами здійснити демонтаж огорожі та повідомити Управління письмово про проведені заходи, встановлені порушеннями на день обстеження, а саме 04.08.2025, задокументовані актом обстеження від 04.08.2025 №04-08/25-1 з відповідним додатком фотофіксацією.
19 серпня 2025 року посадовими особами Орендодавця повторно проведено візуальне обстеження берегозахисної споруди у вигляді штучного піщаного пляжу площею 875 кв.м між траверсами № 16а та № 17 другої черги протизсувних споруд на пляжі «Золотий берег», що перебуває в орендному користуванні відповідача згідно з договором оренди берегозахисної споруди від 30.07.2010 №108-ор.
За результатами обстеження встановлено, що на момент 19.08.2025 на берегозахисній споруді у вигляді штучного піщаного пляжу між траверсами № 16а та № 17 другої черги протизсувних споруд на пляжі «Золотий берег» не здійснюється діяльність у вигляді надання громадянам платних послуг оздоровчо-пляжного сервісу. Водночас, на момент обстеження зафіксовано улаштований металевий каркас споруди та у піщаний матеріал пляжу у кількості 8 од. та в акваторії моря 3 од. вмонтовані (заглибленні, занурені) металеві конструкції, з влаштуванням огорожі, що підтверджується відповідною фотофіксацією, яка здійснена 19.08.2025 та є невід`ємною частиною зазначеного акту. Роботи проведені без погодженого і затвердженого робочого проєкту, що є порушенням п. 3.1. Розділу 3 Порядок підготовки та обладнання пляжів Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради №1133-V від 05.04.2007, 4.1.10 Договору оренди від 30.07.2010. А саме встановлено огородження, яке перешкоджає вільному доступу на піщану ділянку орендованого пляжу.
Посадовими особами Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, що проводили обстеження, складено повторний припис з переліком виявлених порушень, та через відсутність керівника та/або іншого уповноваженого представника припис від 19.08.2025 №19-08/25-4 було надіслано цінним листом з описом вкладення №6500707810372.
Окрім того, 21.08.2025 Управлінням було направлено на адресу Орендаря Претензію від 21.08.2025 за №08/01-13/89вих, яка також направлена на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення за №65007007810135.
В Претензії на адресу відповідача позивачем було зокрема зазначено, що на частині піщаного пляжу Орендарем пляжу встановлено конструкцію огорожі, що перешкоджає вільному входові на пляж та в акваторії моря розміщено (вмонтовані, заглиблені, занурені) металеві конструкції.
Відповідно до ст. 88 Водного кодексу України обмеження доступу громадян у будь-який спосіб (у тому числі шляхом влаштування огорож або інших конструкцій) до узбережжя водних об`єктів на земельних ділянках прибережних захисних смуг, що перебувають у користуванні юридичних або фізичних осіб, а також справляння за нього плати є підставою для припинення права користування земельними ділянками прибережних захисних смуг за рішенням суду.
У разі надання права користування пляжною зоною користувачі зобов`язані забезпечити безперешкодний та безоплатний прохід вздовж моря, морської затоки чи лиману. Обмеження у будь-який спосіб проходу вздовж берега моря, морської затоки чи лиману в межах пляжної зони чи справляння за нього плати є підставою для припинення права користування пляжною зоною за рішенням суду.
Частиною 5 ст. 61 Земельного кодексу України передбачено, що у прибережних захисних смугах забороняється влаштування огорож або інших конструкцій, що перешкоджають доступу громадян до берегів річок, водойм та островів, крім випадків, передбачених законом.
Статтею 60 КУпАП України передбачена відповідальність за обмеження у будь-який спосіб безперешкодного або безоплатного доступу громадян до узбережжя морів, морських заток, лиманів та островів у внутрішніх морських водах у межах пляжної зони, а також до берегів річок, водойм та островів для загального водокористування, крім випадків, передбачених законом.
Згідно з п. 1.3 Правил пляжі – сформовані природою або штучно створені об`єкти, призначені, з одного боку – для масового купання людей (ділянка акваторії, обмежена з боку відкритого моря знаками зони купання з прилеглою до неї ділянкою берегової території, складеної з пляжного матеріалу), з іншого боку це активні берегозахисні споруди у складі протизсувних і протиобвальних заходів на ділянках, де основи схилів розміщені на контактах з водним дзеркалом моря, для захисту корінних берегів, стабілізації зсувних схилів, розширення або збереження існуючих пляжів та мають обмежений режим використання.
Пунктами 3.2, 3.6 Правил передбачено, що на пляжі, залежно від функціонального призначення, допускається будівництво тільки споруд відповідно до дійсних Правил.
Споруди, що встановлюються на пляжі, призначаються тільки для надання послуг морського відпочинку чи громадського харчування, а не повинні мати ознаки капітальних споруд (стрічкових фундаментів, що спираються на грунти під пляжним матеріалом, підземні інженерні мережі, стіни з цементною кладкою, елементи утеплення, інше); конструктивно можуть бути тільки з елементів, що легко демонтуються, та призначених для сезонної експлуатації в теплий період року, з розташуванням тільки в тиловій смузі не ближче ніж 20 метрів від берегової лінії.
Втім, орендована Науково-виробничим центром «Бургунь» у вигляді ТОВ ділянка пляжу огороджена парканом «Золотий берег», чим обмежено доступ громадян до акваторії Чорного моря між траверсами № 16а та № 17 другої черги ПЗС, що суперечить вищевказаним нормам законодавства, умовам погодженого Сторонами Договору.
Окрім того, п. 4.1.7. Розділу 4 «Права і обов`язки Орендаря» укладеного Договору оренди берегозахисної споруди №108-ор від 30.07.2010 Сторонами погоджено та Орендар взяв на себе зобов`язання не встановлювати огородження або будь-які інші споруди, які перешкоджають вільному входові на пляж.
Враховуючи зазначене, НВЦ «Бургунь» у вигляді ТОВ порушено ст. 88 ВК України, п. 3.1. Розділу 3 Порядок підготовки та обладнання пляжів рішення Одеської міської ради від 05.04.2007 №1133-V «Про затвердження Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси» 4.1.1., 4.1.7., 4.1.10. Договору оренди від 30.07.2010 №108-ор.
Керуючись Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Положенням про Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя ОМР, затверджене рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 №384-VІ, Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007 №1133-V та умов договору оренди берегозахисних споруд №108-ор від 30.07.2025, в.о. начальника Управління запропонував НВЦ «Бургунь» у вигляді ТОВ усунути виявлені порушення та недоліки щодо утримання берегозахисної споруди.
У разі залишення цієї претензії без розгляду або без задоволення Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради буде ініційоване питання проведення судово-претензійної роботи щодо розірвання договору оренди у зв`язку із порушенням його умов та виселення у судовому порядку з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів територіальної громади м. Одеси.
Відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.
В подальшому, керуючись Розпорядженням Одеського міського голови № 231 від 18.04.2025 «Про деякі заходи з підготовки до часткового доступу на ділянки узбережжя Чорного моря у межах міста Одеси в умовах правового режиму воєнного стану», розпорядженням Одеського міського голови №543 від 15.08.2025, керуючись умовами договору, 27.08.2025 проведено спільне комісійне обстеження берегозахисної споруди у вигляді ділянки штучного пляжу «Золотий берег» площею 875 кв. м, розташованої на узбережжі Чорного моря в м. Одесі, між траверсами №16а та №17, другої черги ПЗС, що перебуває в орендному користуванні Науково-виробничого центру «Бургунь» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю.
За результатами обстеження Київською районною адміністрацією Одеської міської ради оформлено припис №КРА002002, яким зафіксовано факт встановленої конструкції у вигляді огорожі, що перешкоджає вільному проходу по території пляжу. Вказаним приписом зазначено про необхідність у термін до 29.08.2025 включно здійснити заході зі звільнення вільного доступу до території піщаного пляжу шляхом демонтажу конструкції у вигляді огорожі для встановлення від споруди до урізу води моря. У разі ігнорування припису Київською районною адміністрацією ОМР будуть вжиті заходи з демонтажу конструкції згідно чинного законодавства України.
Водночас, між траверсами №16а та №17 другої черги ПЗС на загальній території піщаного пляжу здійснюється діяльність двома орендарями НВЦ «Бургунь» у ТОВ, Громадською організацією «Центр сприяння інвалідам «Надія» (договір оренди штучного пляжу №225/С від 25.04.2019) та частиною ділянки, що перебуває в суборендному користуванні ТОВ «Арк Маяк». Тобто суміжні від ділянки, на якій встановлено огорожу, Управлінням листом від 29.08.2025 №08/01-13/88вих зроблено запит до ГО «Центр сприяння інвалідам «Надія» та ТОВ «Арк Маяк» щодо встановленої огорожі. Листами від 04.09.2025 та б/д зазначені користувачі суміжної земельної ділянки піщаного пляжу від встановленої огорожі повідомили, що будь-яких огороджувальних споруд не зводили.
Заявою від 12.08.2025 №79/ОМР Громадська організація «Волонтерський рух «Спільна мета» проінформувала Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради, що станом на 12.08.2025 металева огорожа на пляжі за адресою: м. Одеса, Маячний провулок, 13-а, не демонтована, експлуатація пляжу продовжується, про що до заяви додано фото.
Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є дострокове розірвання договору оренди берегозахисної споруди №108-ор від 30.07.2010, зобов`язання звільнити та повернути комунальне майно, усунути перешкоди у користуванні берегозахисною спорудою у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу шляхом знесення самовільно встановлених об`єктів самочинного будівництва.
Суд зазначає, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2, ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 773 ЦК України наймач зобов`язаний володіти та/або користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач володіє та/або користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач володіє та/або користується річчю всупереч договору або призначенню речі.
З матеріалів справи вбачається, що всупереч умов договору відповідачем було обмежено доступ громадян до орендованої НВЦ «Бургунь» у вигляді ТОВ берегозахисної споруди у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу між траверсами №16-а та №17, другої черги ПЗС, пляжу «Золотий Берег», шляхом встановлення металевої конструкції огорожі.
Доводи відповідача щодо того, що одразу після завершення пляжного сезону та на цей час відповідач виконав вимоги позивача та прибрав будь-які огородження, належними та допустимими доказами в сенсі ст. ст. 76, 77 ГПК України не підтверджені. При цьому суд зауважує, що факт наявності такої огорожі протягом пляжного сезону відповідач не заперечує.
Суд зазначає, що заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилається на Наказ Одеської обласної військової адміністрації від 21.05.2022 №9 «Про заборону перебування осіб на пляжних зонах у межах прибережної захисної смуги Чорного моря на території Одеської області».
Згідно з Наказом Одеської обласної військової адміністрації від 21.05.2022 №9 «Про заборону перебування осіб на пляжних зонах у межах прибережної захисної смуги Чорного моря на території Одеської області» відповідно до пунктів 5, 10 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Порядку встановлення заборони або обмеження на вибір місця перебування чи місця проживання осіб на території, на якій діє воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 №1450, Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 №573, у зв`язку із високою загрозою для життя та здоров`я людей, пов`язаною зі збройною агресією проти України, з метою забезпечення громадської безпеки і порядку, збереження життів цивільних осіб наказано:
1. Заборонити перебування осіб, окрім тих, що виконують військові/спеціальні завдання, на пляжних зонах у межах прибережної захисної смуги Чорного моря на території Одеської області на час дії воєнного стану до його скасування/припинення, або до видачі окремого наказу, враховуючи те, яка з цих подій настане раніше.
2. Власникам (користувачам) приміщень, земельних ділянок, прилеглих до пляжної зони, суб`єктам господарювання у сфері готельно-ресторанного бізнесу, туризму та інших видів діяльності, що мають вихід до пляжної зони у межах прибережної захисної смуги Чорного моря, забезпечити:
2.1. Дотримання заборони, визначеної пунктом 1 цього наказу;
2.2. Організацію господарської діяльності, з урахуванням вимог цього наказу;
2.3. Щоденне візуальне обстеження прилеглої території на наявність вибухонебезпечних предметів, а у разі виявлення підозрілих предметів, невідкладно повідомляти органи ДСНС України та/або Національної поліції.
3. Районним державним (військовим) адміністраціям спільно з органами місцевого самоврядування (сільськими, селищними, міськими головами) Одеської області:
3.1. Забезпечити виконання пунктів 1.2 цього наказу;
3.2. Довести наказ до відома суб`єктів господарювання та населення на відповідній території Одеської області, зокрема через засоби масової інформації;
3.3. Організувати роз`яснювальну роботу серед місцевого населення щодо необхідності виконання вимог цього наказу.
4. Коменданту Одеської області та Головному управлінню Національної поліції в Одеській області, з метою реалізації виконання вимог цього наказу, забезпечити патрулювання у межах пляжних зон прибережної захисної смуги Чорного моря.
Суд відхиляє доводи відповідача щодо того, що обмеження вільного доступу до ділянки штучного піщаного пляжу, включаючи встановлення металевого каркасу/огорожі, є вимушеним заходом, зумовленим саме наявністю обставин непереборної сили та необхідністю дотримання заборон Одеської обласної військової адміністрації. 
Суд зазначає, що необхідність встановлення металевого каркасу/огорожі жодними наказами або іншими нормативними актами не передбачена.
Окрім того, вказані доводи не спростовують факту порушення відповідачем зобов`язань, визначених умовами договору оренди та невиконання відповідачем приписів Управління та Київської районної адміністрації щодо демонтажу встановленої огорожі. При цьому суд зауважує, що стороною відповідача будь-яких письмових відповідей щодо особливостей умов виконання договору в період воєнного стану ані на приписи, ані на претензію позивача надано не було. З пропозицією про внесення змін до договору оренди відповідач також не звертався.
Відтак, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем умов договору, зокрема п. 4.1.7., що є підставою для його розірвання на підставі п. п. 5.2.3. та 7.3.3. Договору.
Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про дострокове розірвання договору оренди берегозахисної споруди №108-ор від 30.07.2010. Позовні вимоги щодо зобов`язання звільнити та повернути комунальне майно, а також усунути перешкоди у користуванні берегозахисною спорудою у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу шляхом знесення самовільно встановлених об`єктів самочинного будівництва є похідними від вимоги про розірвання договору в зв`язку з чим також підлягають задоволенню.
Згідно з ст. 73, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.
За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Частиною 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
При цьому доказами, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими та електронними доказами, відповідно до частини другої наведеної норми. Докази, які надаються учасниками справи до суду, мають відповідати встановленим критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності, що визначені статтями 76 - 79 ГПК України.
Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності господарського судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені. 
Доводи сторони відповідача не знайшли підтвердження в ході судового розгляду справи та в повному обсязі спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 9748,49 грн, що вбачається із платіжної інструкції № 155 від 25.12.2023.
Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судовий збір у розмірі 9748,49 грн підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради до Науково-виробничого центру “Бургунь” у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю про розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити в повному обсязі.
2. Достроково розірвати договір оренди берегозахисної споруди № 108-ор від 30 липня 2010 року, укладений між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (юридична адреса: вулиця Богдана Хмельницького, будинок 18, місто Одеса, 65007, фактична адреса: вулиця Мясоєдовська, будинок 13, місто Одеса, 65007 код ЄДРПОУ 24760454) та Науково-виробничим центром «Бургунь» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (юридична адреса: Україна, 67801, Одеська обл., Одеський р-н, селище Овідіополь, вул. Соборна, будинок 35, код ЄДРПОУ 31206980).
3. Зобов`язати Науково-виробничий центр «Бургунь» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (юридична адреса: Україна, 67801, Одеська обл., Одеський р-н, селище Овідіополь, вул. Соборна, будинок 35, код ЄДРПОУ 31206980) звільнити та повернути комунальне майно - берегозахисну споруду у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу, що розташована між траверсом №16а та №17 другої черги берегозахисних споруд загальною площею 875 (вісімсот сімдесят п`ять) кв.м. шляхом передачі зазначеного комунального майна за актом приймання-передавання Управлінню інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (юридична адреса: вулиця Богдана Хмельницького, будинок 18, місто Одеса, 65007, фактична адреса: вулиця Мясоєдовська, будинок 13, місто Одеса 65007 код ЄДРПОУ 24760454).
4. Зобов`язати Науково-виробничий центр «Бургунь» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (юридична адреса: Україна, 67801, Одеська обл., Одеський р-н, селище Овідіополь, вул. Соборна, будинок 35) (код ЄДРПОУ 31206980) за власний рахунок усунути перешкоди у користуванні берегозахисною спорудою у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу шляхом знесення самовільно встановлених об`єктів самочинного будівництва а саме металевий каркас споруди у вигляді огорожі.
5. Стягнути з Науково-виробничого центру “Бургунь” у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю /ЄДРПОУ 31206980, адреса – 67801, Одеська обл., Одеський район, селище Овідіополь, вул. Соборна, буд. 35/ на користь Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради /ЄДРПОУ 24760454, адреса – 65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, буд. 18/ сплачений судовий збір в розмірі 9 748,49 грн /дев`ять тисяч сімсот сорок вісім гривень 49 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 29 травня 2026 р.

Суддя Н.Д. Петренко