1	Справа № 335/6397/25  2-др/335/27/2026 	

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника відповідача - адвоката Манченко Олени Віталіївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №335/6397/25 за позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Якубовського Олександра Олександровича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 30.04.2026 у задоволенні позову ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Якубовського Олександра Олександровича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про стягнення коштів, відмовлено.
06.05.2026 через підсистему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом Манченко О.В. подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у якій просила суд заяву задовольнити та стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 000,00 грн. В обґрунтування заяви, вказується, що у відзиві на позовну заяву представником відповідача було заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу, при цьому зазначено, що зважаючи на те, що станом на день складання відзиву на позов неможливо передбачити обсяг послуг, який буде надано адвокатом, зазначено, що по завершенню справи буде надано остаточний розрахунок та усі необхідні, достатні та належні докази витрат на правничу допомогу. Водночас у відзиві на позовну заяву було зазначено, що на момент подання відзиву на позовну заяву орієнтовна сума витрат ОСОБА_2 на правничу допомогу становить орієнтовно від 20 000,00 грн.
Разом з тим, представник відповідача зазначила, що вартість послуг щодо надання правничої допомоги ОСОБА_2 відповідно до наданих на підтвердження документів, становить 24 000,00 грн. та детально обґрунтована у розрахунках вартості послуг та актах виконаних робіт. При розрахунках вартості послуг адвоката враховано, що договір про надання правничої допомоги укладено з старшим партнером Адвокатського об`єднання адвокатом Манченко О.В., кваліфікація адвоката: стаж практичної роботи в галузі права понад 24 роки (з 01.08.2001р.); наявність наукового ступеню – кандидат юридичних наук згідно Диплома кандидата наук №ДК067860 вид.31.05.2011р. ВАК України. При цьому, у додатку №1 до договору про надання правничої допомоги (розрахунок вартості послуг) сторони погодили наступний розрахунок вартості послуг з правничої допомоги адвоката: вартість послуг усного характеру – 1 000 грн. за 1 годину; вартість послуг, пов`язаних із складанням письмових документів – 1 500 грн. за 1 годину(1 сторінку); вартість послуг, пов`язаних із представництвом у судах – 2 000 грн. за 1 судове засідання. Відповідно до Акту наданих адвокатом послуг №1 від 04.05.2026 до договору №318-25 від 04.09.2025 про надання правничої допомоги ОСОБА_2 було надано послуги усного характеру, обсягом 2 години, послуги пов`язані із складанням письмових документів, обсягом 12 годин, взято участь у 2 судових засіданнях. Таким чином, вартість фактично наданих послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги станом на 04.05.2026 складає суму у розмірі 24 000,00 грн
19.05.2026 через підсистему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Якубовським О.О. подано заяву про зменшення судових витрат, які підлягають розподілу, відповідно до якої представник позивача заперечував проти присудження заявленої суми витрат з підстав незадовільного майнового стану позивача, невідповідністю їх критерію розумності, співмірності із складністю справи. Щодо майнового стану позивача, представником зазначено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3-ї групи, відповідачу надається безоплатна правова допомога та Єдиним його доходом є пенсія по інвалідності в розмірі 3 038,00 грн. на місяць, що підтверджується копія пенсійного посвідчення, довідки ГУ ПФУ в області та інформацією з ГУ ДПС в Івано-Франківській області. Разом з тим, відповідно до рішення суду він має обов`язок сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання їх двох дітей в сумі 6 000,00 грн. на місяць (по 3 000,00 грн. на кожну дитину). Крім того, зазначив, що заявлена сума витрат на правову допомогу не є співмірною із складністю та витраченим адвокатом часом на надання правової допомоги клієнту. Стягнення заявленої суми у повному обсязі створить для позивача надмірний фінансовий тягар. Разом із цим, витрати на правову допомогу відповідачки підлягають компенсації у розмірі, який є співмірним та розумним, тому представник позивача вважає, що наявні правові підстави для зменшення судом заявленої суми судових витрат до 4 000,00 грн.
Ухвалою суду від 14 травня 2026 року прийнято до розгляду заяву представника відповідача - адвоката Манченко О.В. про ухвалення додаткового рішення по даній цивільній справі та призначено судове засідання на 29 травня 2026 року без виклику сторін. 
У судове засідання учасники справи не викликались, у зв`язку із відсутністю необхідності, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд вважає за можливе провести засідання без виклику учасників справи.
Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно положень ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно зі статтею 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що 16.09.2026 у відзиві на позовну заяву представником відповідача - адвокатом Манченко О.В. було заявлено про стягнення витрат на правничу допомогу та зазначено, що зважаючи на те, що станом на день складання відзиву на позов неможливо передбачити обсяг послуг, який буде надано адвокатом, зазначено, що по завершенню справи буде надано остаточний розрахунок та усі необхідні, достатні та належні докази витрат на правничу допомогу. Також було зазначено, що на момент подання відзиву на позовну заяву орієнтовна сума витрат ОСОБА_2 на правничу допомогу становить орієнтовно від 20 000,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що рішення ухвалене судом 30.04.2026, до суду представник відповідача - адвокат Манченко О.В. із заявою про ухвалення додаткового рішення звернулась 05.05.2026, через підсистему «Електронний суд» (зареєстровано 06.05.2026 за вх. № 21566), тобто в межах строку передбаченого частиною 8 статті 141 ЦПК України.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено наступне: «Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
На підтвердження надання правничої допомоги та її обсягу до матеріалів справи додано:
- копію витягу з Договору №318-25 від 04.09.2025 про надання правової допомоги ОСОБА_2 (в частині оплати послуг);
- розрахунок вартості послуг адвоката до договору №318-25 від 04.09.2025 про надання правової допомоги ОСОБА_2 станом на 04.05.2026, відповідно до якого сторони погодили наступний розрахунок вартості послуг з правничої допомоги адвоката: вартість послуг усного характеру – 1 000 грн. за 1 годину; вартість послуг, пов`язаних із складанням письмових документів – 1 500 грн. за 1 годину(1 сторінку); вартість послуг, пов`язаних із представництвом у судах – 2 000 грн. за 1 судове засідання;
- копію акту наданих адвокатом послуг №1 від 04.05.2026 до договору №318-25 від 04.09.2025 про надання правничої допомоги ОСОБА_2 було надано послуги усного характеру обсягом 2 години, послуги пов`язані із складанням письмових документів обсягом 12 годин, взято участь у 2 судових засіданнях.
Суд бере до уваги, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (див. постанову Верховного Суду від 01.02.2023 у справі № 160/19098/21).
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовуються з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядав конкретну справу і мав визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 754/8750/19, провадження № 14-202цс21).
Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
У постановах від 19.02.2022 у справі № 755/9215/15-ц та від 05.07.2023 у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
У пункті 268 рішення від 23.01.2014 у справі «East / West Alliance Limited» проти України» за заявою № 19336/04 ЄСПЛ також нагадав, що згідно з практикою Суду заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
На думку суду, частина послуг, вказаних в акті наданих адвокатом послуг №1 від 04.05.2026 до договору №318-25 від 04.09.2025 про надання правничої допомоги ОСОБА_2 , у даній конкретній справі не була дійсно необхідною та неминучою/неодмінною, тобто не відповідає критерію реальності адвокатських витрат.
При цьому суд вважає, що такі послуги як правнича допомога усного характеру 2 години та правнича допомога із складання письмових документів 12 годин, є доволі абстрактним формулюванням і не дозволяє визначити чіткий обсяг наданих адвокатом послуг, відтак, неможливо оцінити співмірність вартості послуг обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Оцінивши подані стороною відповідача докази на підтвердження понесених судових витрат, предмет позову, категорію та складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, які були дійсно необхідними та неминучими для розгляду даної справи, суд вважає, що заявлений представником відповідача розмір витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню у сумі 5 000,00 грн.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. Тобто додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі. У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 914/2848/22, провадження № 12-66гс23).
Керуючись ст. ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355, Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача - адвоката Манченко Олени Віталіївни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №335/6397/25 за позовом ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Якубовського Олександра Олександровича до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , про стягнення коштів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення складено 29 травня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.І. Рибалко