ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2026 Справа № 914/450/26 

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., за участю секретаря Перейми Х.О., розглянувши матеріали справи

за позовом:	Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів 	
до відповідача:	Михайлюк Наталії Михайлівни, м. Львів	
про:	стягнення 34 270,38 грн.	

Представники сторін:
від позивача: не з`явився; 
від відповідача: Михайлюк Н.М. – в порядку самопредставництва.

Обставини розгляду справи.
До Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про стягнення з фізичної особи-підприємця Михайлюк Наталії Михайлівни витрат пов`язаних з відновленням благоустрою тротуару після демонтажу тимчасової споруди на вул. Б. Хмельницького, 120 у м. Львові в сумі 34 270,38 грн., а також судових витрат.
Ухвалою суду від 17.02.2026 позовну заяву Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до фізичної особи-підприємця Михайлюк Наталії Михайлівни про стягнення 34 270,38 грн. залишено без руху; встановлено позивачу строк у 10 календарних днів з дня вручення ухвали для усунення позивачем зазначених в цій ухвалі недоліків.
26.02.2026 через канцелярію суду від Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради надійшла заява від 24.02.2026 № 33-вих-25072 про усунення недоліків (на виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 17.02.2026 у справі № 914/450/26), з додатками згідно переліку (вх. № 5696/26).
Ухвалою суду від 27.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 19.03.2026.
Хід розгляду справи відображено в попередніх протоколах судових засідань.
Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач, фізична особа-підприємець Михайлюк Наталія Михайлівна, встановила тимчасову споруду на вул. Б. Хмельницького, 120 у м. Львові та здійснювала підприємницьку діяльність без документів, а саме: договору на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою для розміщення тимчасових споруд, паспорта прив`язки тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Львова. У вересні 2024 року відповідач у добровільному порядку здійснила демонтаж тимчасової споруди, однак в той же час не відновила благоустрій території до попереднього стану, а саме залишила цементну подушку від тимчасової споруди та не здійснила його демонтажу та відновлення тротуару до попереднього стану, чим не виконала в повному обсязі Рішення виконавчого комітету Львівської міської ради, а позивачу в свою чергу довелось за власні кошти здійснити відповідні будівельні роботи на суму 34 270,38 грн., які останній просить стягнути з відповідача.
Відповідач не подав відзив на позовну заяву, натомість під час розгляду справи в судових засіданнях неодноразово зазначав, що не погоджується із заявленими вимогами, вважає їх необґрунтованими. Крім того відповідач зазначив, що під час встановлення тимчасової споруди бруківки на ділянці не було, тобто благоустрій у первинному вигляді був відсутній, після демонтажу тимчасової споруди до ладу відповідач приводила ділянку власними зусиллями.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.
30.09.2009 між Львівською міською радою (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Михайлюк Наталією Михайлівною (орендар) було укладено договір оренди землі.
Орендодавець на підставі ухвали Львівської міської ради від 07.06.2007№ 899 «Про затвердження Положення про організацію, проведення та оформлення купівлі-продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення у м. Львові», ухвал Львівської міської ради від 18.12.2008 № 2311 «Про затвердження перспективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного благоустрою території міста» та 05.03.2009 № 2448 «Про внесення змін та доповнень до ухвали Львівської міської рали від 18.12.2008 № 2311» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 120 для обслуговування малої архітектурної форми (п. 1 договору).
В оренду була передана земельна ділянка, кадастровий номер № 4610137200:08:002:0009 загальною площею 0,0024 га, у тому числі в межах червоних ліній вулиці – 0,0024 га (п. 2 договору).
На земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна, а також інші об`єкти інфраструктури (п. 3 договору).
Передана в оренду земельна ділянка не містила недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню (п. 6 договору).
Договір укладено на 3 роки до 18.12.2011 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).
Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду. Орендодавець у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами (п. 21 договору).
16.08.2018 між Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Михайлюк Наталією Михайлівною (орендар) було укладено договір № Л-1647-17(Д-18) про внесення змін до договору від 06.12.2017 № Л-1647-17 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 120, яким внесли зміни до згаданого договору, встановивши термін дії такого договору до 31.12.2019 (відповідно до п. 1.1 ухвали Львівської міської ради від 17.05.2018 № 3417).
В подальшому відповідач зверталась до Управління архітектури та урбаністики із заявою від 12.10.2019 (зареєстрована Управлінням 12.10.2019 за № З-М-122628-240), в якій просила продовжити на новий термін право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд.
Відповідач звернулась із заявою до заступника міського голови з питань містобудування (заява зареєстрована 01.10.2020 за № З-М-3728-006) з проханням поновлення тимчасової споруди (МАФу) на вул. Б. Хмельницького, 120 у м. Львові. 
На вищевказане звернення Управління архітектури та урбаністики надало відповідь (лист від 03.12.2020 за № 2401-вих-95988), у якому зазначило, що відповідно до п. 6 ухвали Львівської міської ради від 26.12.2019 № 6107 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова», суб`єктам підприємницької діяльності, тимчасові споруди які не увійшли до Комплексної схеми, необхідно було до 01.02.2020 подати звернення з обґрунтуванням необхідності включення у Комплексну схему на розгляд робочої групи, створеної розпорядженням Львівського міського голови від 20.11.2019 № 611 «Про утворення робочої групи для врегулювання ситуації, яка склалась з тимчасовими спорудами для здійснення підприємницької діяльності, розміщеними на території м. Львова». Окрім того, зазначили, що оскільки звернення було вже після зазначеного терміну, то Управління архітектури та урбаністики повертають його без вирішення по суті.
01.08.2022 Виконавчим комітетом Львівської міської ради було прийнято рішення № 630 «Про демонтаж тимчасової споруди на вул. Б. Хмельницького, 120», яким вирішено здійснити демонтаж самовільно встановленої тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на вул. Б. Хмельницького, 120 та рекомендовано ФОП Михайлюк Наталії Михайлівні здійснити демонтаж самовільно влаштованої тимчасової споруди у добровільному порядку протягом 30 календарних днів. Окрім того, визначено, що у разі нездійснення демонтажу у добровільному порядку визначити уповноваженою особою на виконання демонтажу Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» спільно з Личаківською районною адміністрацією та здійснити демонтаж протягом 60 календарних днів.
Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 27.08.2024 № 1118 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 01.08.2022 № 630» внесено зміни до рішення виконавчого комітету від 01.08.2022 № 630 та викладено п. 4.1 рішення у новій редакції, а саме: «Здійснити демонтаж за участю представника Личаківської районної адміністрації. Термін: до 27.09.2024».
Позивачем було скеровано повідомлення про демонтаж листом від 10.09.2024 № 33-вих-128928 (трекер відстеження Укрпошти № 7901700012142).
У вересні 2024 року відповідач у добровільному порядку здійснила демонтаж тимчасової споруди, однак в той же час не відновила благоустрій території до попереднього стану, а саме залишила цементну подушку від тимчасової споруди та не здійснила його демонтажу та відновлення тротуару до попереднього стану, чим не виконала в повному обсязі вищезгадане рішення виконавчого комітету Львівської міської ради.
Позивач звертався до відповідача із листом від 08.10.2024 № 33-вих-143311 з проханням виконати рішення виконавчого комітету та в добровільному порядку здійснити відновлення благоустрою до попереднього стану. Окрім того в листі зазначено, що у разі не виконання в добровільному порядку, такі роботи будуть виконані за рахунок позивача з подальшим стягненням їх з відповідача. Лист був направлений відповідачу, але доказів його вручення та/або реагування на такий лист відповідачем матеріали справи не містять.
У зв`язку з невідновленням відповідачем благоустрою до попереднього стану позивач на виконання рішення виконавчого комітету Львівської міської ради уклав договір від 12.11.2025 № 4/33-389 з Львівським комунальним підприємством «Шляхово-ремонтне підприємство Личаківського району» (виконавець), згідно якого виконавець зобов`язується власними силами і засобами, в обумовлений строк у відповідності до дефектного акту і кошторисної документації, будівельних норм та правил надає замовнику (позивачу) послуги (згідно договірною ціною), що додається до договору і є його невід`ємною частиною, а замовник – прийняти і оплатити надані виконавцем послуги.
Згідно п. 1.2 договору найменування послуги: ДК 021:2015 (CPV) : 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (Утримання вулично-шляхової мережі, а саме: поточний ремонт ділянки тротуару після демонтажу тимчасової споруди на вул. Б. Хмельницького, 120 у м. Львові (відновлення благоустрою території)).
Відповідно п. 2.1 ціна договору становить 37 639,01 грн. 
Строк надання послуг з 12.11.2025 до 31.12.2025 (п. 4.1 договору).
Договір опублікований на офіційному сайті PROZZORO та сформовано звіт про договір про закупвілю, укладений без використання електронної системи закупівель UA-2025-11-12-009518-а.
29.12.2025 між позивачем та ЛКП «ШРП Личаківського району» укладено додаткову угоду № 1 до договору № 4/33-389 від 12.11.2025, якою сторони домовились зменшити ціну договору на 3 368,63 грн. та викласти п. 2.1 договору у новій редакції, згідно якої ціна договору становить 34 270,38 грн. в т.ч. з ПДВ.
Виконавцем виконано умови договору в повному обсязі, що підтверджується актом № 14/12 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2025 року (форма № КБ-2в) від 23.12.2025 та надано рахунок-фактуру № 129/12 від 23.12.2025 на оплату за надані послуги.
Позивачем було здійснено оплату за надані виконавцем послуги в сумі 34 270,38 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1044 від 24.12.2025.
Відповідач не здійснив відшкодування понесених позивачем витрат за відновлення благоустрою, що стало підставою для звернення останнім до господарського суду із цим позовом про стягнення коштів в сумі 34 270,38 грн.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Підставою для застосування такого заходу цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, є вина, шкода, причинний зв`язок, протиправність поведінки.
Відповідно до ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.
Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».
Пункт 5 частини 1 ст. 15 зазначеного вище Закону встановлює, що на об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.
Відповідно до пунктів 1 та 4 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковими для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.
Відповідач на підставі укладеного із Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради договором на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 120 користувалась земельною ділянкою за вказаною адресою, здійснюючи підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець у встановленій нею тимчасовій споруді (МАФі). Термін дії такого договору - до 31.12.2019.
Відповідач зверталась до Львівської міської ради із проханням продовжити на новий термін право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд, але погодження так і не було отримано.
Крім того відповідно до п. 6 ухвали Львівської міської ради від 26.12.2019 № 6107 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова», суб`єктам підприємницької діяльності, тимчасові споруди які не увійшли до Комплексної схеми, необхідно було до 01.02.2020 подати звернення з обґрунтуванням необхідності включення у Комплексну схему на розгляд робочої групи, створеної розпорядженням Львівського міського голови від 20.11.2019 № 611 «Про утворення робочої групи для врегулювання ситуації, яка склалась з тимчасовими спорудами для здійснення підприємницької діяльності, розміщеними на території м. Львова», але відповідач не звернулась у встановлений радою строк, а тому встановлена тимчасова споруда за адресою вул. Б. Хмельницького, 120 підлягала демонтажу, як така, що встановлена без відповідних документів, а саме: договору на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою для розміщення тимчасових споруд, паспорта прив`язки тимчасових споруд, а також така, що не включена до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Львова.
Як вже було встановлено судом 01.08.2022 Виконавчий комітет Львівської міської ради ухвалив рішення № 630 «Про демонтаж тимчасової споруди на вул. Б. Хмельницького, 120», яким постановив зокрема:
- демонтувати самовільно встановлену тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності на вул. Б. Хмельницького, 120 (п. 1);
- рекомендувати фізичній особі-підприємцю Михайлюк Наталії Михайлівні здійснити демонтаж самовільно встановленої споруди у добровільному порядку протягом 30 календарних днів (п. 2);
- у разі нездійснення демонтажу у добровільному порядку визначити уповноваженою особою на виконання демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на вул. Б. Хмельницького, 120 Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» спільно з Личаківською районною адміністрацією (п. 3);
- Личаківській районній адміністрації відновити благоустрій території після демонтажу тимчасової споруди з подальшим відшкодуванням вартості відновлювальних робіт за рахунок власника тимчасової споруди (п. 5.3).
Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Суду не було подано доказів відсутності вини у вчиненні правопорушення у сфері розміщення тимчасової споруди, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина.
Розміщення відповідачем тимчасової споруди з порушенням встановлених правил призвело до необхідності вчинення позивачем дій спрямованих на демонтаж цієї тимчасової споруди.
Підпунктом 7 пункту «а» абзацу 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження з організації благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. 
Пунктом 2.29 наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» №244 від 21.10.2011 передбачено, що у разі самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу. 
Пунктом 7.1.2 ухвали Порядку встановлено, що демонтажу підлягають самовільно встановлені тимчасові споруди.
Згідно із пунктом 7.6 Порядку проведення робіт з демонтажу тимчасової споруди (ТС) здійснюється у такому порядку: 
- до початку здійснення робіт з демонтажу уповноважена особа для відключення ТС від інженерних мереж доводить до відома відповідні експлуатуючі організації вищезазначене рішення виконавчого комітету про демонтаж;
- демонтаж ТС уповноважена особа здійснює у присутності представників районної адміністрації. У разі необхідності уповноважена особа залучає представників державних органів, міських служб та організацій, ЛКП «Львівсвітло», ЛКП «Муніципальна варта», правоохоронних органів тощо. 
Під час демонтажу ТС складаються такі документи: (1) Акт проведення демонтажу, де зазначаються дата, час, підстава демонтажу, присутні під час демонтажу особи, відмітка про присутність власника/користувача ТС під час процедури демонтажу, а також опис ТС, що демонтується (зноситься): геометричні розміри, матеріал, наявність підключення до мереж електро- та водопостачання і перелік візуально виявлених недоліків, пошкоджень; (2) Фото місця розташування ТС до та після проведення демонтажу з прив`язкою до місцевості; (3) Акт опису майна, що знаходиться у ТС на момент демонтажу або акт про відсутність такого майна (пункт 7.6.3 Порядку).
В подальшому вищезазначене рішення неодноразово доводилось до відома відповідача, але у висновку у вересні 2024 року остання у добровільному порядку демонтувала тимчасову споруду, натомість не відновила благоустрій до його первинного вигляду (який був до моменту встановлення тимчасової споруди), а саме не демонтувала цементну подушку від споруди та не відновила тротуар.
Зі змісту Рішення № 630 вбачається, що КП «Адміністративно-технічне управління» визначене уповноваженою особою на проведення демонтажу тимчасової споруди за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 120.
Судом встановлено, що позивач забезпечив повний демонтаж шляхом укладення із Львівським комунальним підприємством «Шляхово-ремонтне підприємство Личаківського району» (виконавець) договору № 4/33-389 про надання послуг від 18.11.2025. За результатами проведення робіт виконавцем складено Акт приймання виконаних будівельних робіт № 14/12 за грудень 2025 року, в якому зокрема зазначено найменування проведених робіт, обґрунтування, кількість та вартість тощо.
З наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що позивач поніс витрати на будівельні роботи в розмірі 34 270,38 грн., що підтверджено платіжною інструкцією № 1044 від 24.12.2025.
З дефектного акту вбачається, що проведені будівельні роботи стосувались утримання вулично-шляхової мережі, а саме поточного ремонту ділянки тротуару після демонтажу тимчасової споруди на вул. Б. Хмельницького, 120 у м. Львові (відновлення благоустрою території), зокрема проводились такі роботи:
- улаштування дорожніх корит коритного профілю з застосування екскаваторів;
- перевезення ґрунту до 10 км;
- улаштування підстильних та вирівнювальних шарів основи з піску Н=10 см;
- улаштування основ під тротуари товщиною 12 см із щебеню;
- на кожний 1 см зміни товщини шару додавати або виключати до норми 18-47-1 (приведення до товщ. 10 см);
- установлення бетонних паребриків нових на бетонну основу;
- улаштування покриттів з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення (ФЕМ) ЦПС Н=5 см – 1 м3.
Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
В свою чергу суд бере до уваги рішення № 630 Виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.08.2022, яким було постановлено, що позивач повинен відновити благоустрій території після демонтажу тимчасової споруди з подальшим відшкодуванням вартості відновлювальних робіт за рахунок власника тимчасової споруди, а також лист Личаківської районної адміністрації від 08.10.2024 № 33-вих-143311, в якому позивач звернувся до відповідача із проханням виконати рішення виконавчого комітету та в добровільному порядку здійснити відновлення благоустрою до попереднього стану, у зв`язку з чим зазначає про таке.
Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування (відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту.
Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання, розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.
Стаття 22 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вказує, що комплексним благоустроєм вважається проведення на визначеній території населеного пункту (мікрорайон, квартал, парк, бульвар, вулиця, провулок, узвіз тощо) комплексу робіт з улаштування (відновлення) покриття доріг і тротуарів, обладнання пристроями для безпеки руху, озеленення, забезпечення зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами, встановлення малих архітектурних форм, здійснення інших заходів, спрямованих на поліпшення інженерно-технічного і санітарного стану території, покращання її естетичного вигляду. 
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.
Згідно з п.п. 42 та 44 ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування», до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації та встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.
У п.7 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових, матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення, здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
На виконання вказаних норм чинного законодавства, Львівською міською радою було прийнято Правила благоустрою Львівської міської територіальної громади, які затверджені Ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011.
Пункт 12.2.6 Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, які затверджені Ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011 року вказує, що самочинно встановлені МАФи підлягають демонтажу без попереднього судового розгляду. 
Ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 № 4526 затверджено Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові (надалі - Положення).
Згідно з пунктом 1.3 Положення, самовільно встановлена тимчасова споруда - це тимчасова споруда, яка встановлена за відсутності одного із документів, передбачених цим Положенням: ухвали міської ради, договору оренди земельної ділянки чи договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, паспорту прив`язки тимчасової споруди.
Пунктами 2.1, 2.2 Положення передбачено, що розміщення тимчасових споруд здійснюється замовником відповідного паспорту прив`язки, плану земельної ділянки та договору окремих конструктивних елементів благоустрою. Місце встановлення тимчасових споруд повинно відповідати адресі, вказаній у паспорті прив`язки, та плану земельної ділянки або схемі прив`язки.
Демонтаж, перевезення та зберігання самочинно збудованих МАФ здійснює особа, яка самочинно встановила МАФ, за власні кошти або відповідна районна адміністрація з подальшим відшкодуванням власниками витрат на демонтаж перевезення та зберігання самочинно збудованих МАФ їх власниками. Якщо у процесі демонтажу не звернулися зацікавлені особи і не надали документи, що засвідчують право власності на МАФ, то МАФ демонтується і перевозиться на майданчик тимчасового зберігання і знаходиться там до прийняття остаточного рішення відповідно до законодавства України.
Суд зазначає, що за висновками Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постановах від 13.11.2018 у справі № 910/2145/18, від 27.11.2018 у справі № 910/2686/18 та від 12.12.2018 у справі № 2 826/10330/17, дії з демонтажу є заходами з відновлення благоустрою населеного пункту (демонтаж - роботи щодо відновлення території благоустрою). 
Як вже було зазначено судом вище, КП «Адміністративно-технічне управління» провело певні будівельні роботи з відновлення благоустрою, а саме було демонтовано цементну подушку, на якій розташовувалась тимчасова споруда (МАФ), відновлено фундамент та укладено нове покриття, а саме бруківку.
Натомість суд звертає увагу, що з матеріалів справи, а саме з наявних фото місцевості, вбачається, що до встановлення тимчасової споруди за адресою вул. Б. Хмельницького, 120 був укладений асфальт, а не бруківка, що є дійсним попереднім станом, до якого відповідач повинен був відновити благоустрій. Тобто позивач на свій розсуд без будь-яких обґрунтованих підстав прийняв рішення улаштувати на місцевості покриття з бруківки, а не відновити асфальтне покриття, яке було там до встановлення тимчасової споруди (МАФу), що в свою чергу впливає на загальну вартість відновлення благоустрою, адже з акту приймання виконаних робіт встановлюється, що вартість тільки улаштованої бруківки складає 14 016,65 грн., що складає 40% від загальної вартості проведених робіт.
Крім того суд бере до уваги, що відповідач не здійснює підприємницьку діяльність з 2016 року та має статус пенсіонера за інвалідністю, доказів наявності постійного стабільного доходу матеріали справи не містять.
Отже, враховуючи викладене вище суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині 20 253,73 грн., вирахувавши із суми заявленої вимоги вартість робіт з улаштування покриттів з дрібнорозмірних фігурних елементів мощення (улаштування бруківки) в сумі 14 016,65 грн.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини справи.
Згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається.
Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно зі статтею 77 Господарського процесуального кодексу України допустимими є докази, отримані у спосіб, що не суперечить закону.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими і підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому підлягають до часткового задоволення. 
Судовий збір відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу покладається на сторони пропорційно сумі задоволених вимог.
Керуючись статтями 4, 7, 13, 73, 74, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Михайлюк Наталії Михайлівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код – НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради (79017, м. Львів, вул. К. Левицького, б. 67; ідентифікаційний код – 04055896) витрати пов`язані з відновленням благоустрою тротуару після демонтажу тимчасової споруди на вул. Б. Хмельницького, 120 у м. Львові в розмірі 20 253,73 грн., а також судовий збір в розмірі 1 966,85 грн.
3. В задоволенні решти вимог – відмовити.
4. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 02.06.2026.

Суддя Мазовіта А.Б.