ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року 
м. Київ

cправа № 918/626/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.

розглянувши у письмовому провадженні касаційну скаргу ОСОБА_1 

на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду 
(головуючий суддя - Тимошенко О.М., судді: Павлюк І.Ю., Крейбух О.Г.)
від 05.02.2026

у справі №918/626/15

за позовом ОСОБА_2 
до Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бернд Бруггеманн Україна"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна Корпорація Київгорбуд"
про звернення стягнення на заставлене майно,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. На розгляді Господарського суду Рівненської області перебувала позовна заява Публічного акціонерного товариства "Перший Інвестиційний Банк" до Українсько-польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бернд Бруггеманн Україна" з вимогою про звернення стягнення на заставлене майно.

1.2. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 11.08.2015 позовні вимоги задоволено. 

1.3. На виконання вказаного судового рішення видано наказ від 01.09.2015 (з урахуванням ухвали від 28.12.2015 про виправлення помилки) про його примусове виконання.

1.4. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09.08.2016 у справі №918/626/15 заяву ОСОБА_3 про заміну сторони у справі задоволено, замінено сторону (стягувача) при примусовому виконанні наказу Господарського суду Рівненської області по справі №918/626/15 від 01.09.2015 - Публічне акціонерне товариство "Перший Інвестиційний Банк" правонаступником - ОСОБА_3 .

1.5. Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.09.2016 задоволено заяву ОСОБА_3 про заміну способу виконання судового рішення від 11.08.2015 по справі № 918/626/15. Змінено спосіб виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 11.08.2015 по справі № 918/626/15, в рахунок погашення наявної заборгованості в сумі 4 460 763,70 грн визнати за ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України в Львівській області 27.08.1996, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) право власності на наступне майно:

- земельну ділянку площею 1,2254 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , та належить Українсько-Польському підприємству з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бернд Бруггеманн Україна" згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 255648 від 27.03.2008, виданого на підставі рішення Сарненської міської ради № 808 від 26.02.2008, кадастровий номер - 56 254 101 00:01:030:0035, цільове призначення - для будівництва, обслуговування та реконструкції цеху мінеральної води під цех по виготовленню виробів із дерева;

- деревообробний цех загальною площею 3269,7 кв.м, який знаходиться по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 853958056254 та належить Українсько-Польському підприємству з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бернд Бруггеманн Україна" на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_3 від 25.10.2007, виданого на підставі рішення Сарненської міської ради № 736 від 17.10.2007, технічного паспорта на виробничий будинок: АДРЕСА_2 від 18.03.2016 та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності від 30.06.2016.

1.6. Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі) звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду Рівненської області від 15.09.2016 у справі № 918/626/15 скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 02.09.2016 про заміну способу виконання судового рішення Господарського суду Рівненської області від 11.08.2015 у справі. Одночасно скаржник просить суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду.

1.7. Апеляційна скарга мотивована порушенням права власності скаржника, гарантованого статтею 41 Конституції України та статтею 321 Цивільного кодексу України, шляхом безпідставного включення судом до складу іпотечного майна об`єкту, який перебуває у приватній власності скаржника, чим фактично обмежено право володіння, користування і розпорядження майном.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі) на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 15.09.2016 у справі № 918/626/15 закрито.

2.2. Суд апеляційної інстанції мотивував свої висновки тим, що зміст оскаржуваної ухвали (його мотивувальна частина) не містить будь яких висновків, суджень або посилань суду на права, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 , а в резолютивній частині рішення суду не йдеться про порушення безпосередньо прав, інтересів та обов`язків такої особи.

Судом відзначено, що об`єкт нерухомого майна, а саме реєстр. номер 48950156254, опис об`єкта: "Г2-адмінбудівля цеху мінеральної води, 2-4 вхідні сходи, 2-5 вхідні сходи", адреса: АДРЕСА_3 , не був обтяжений іпотекою та не міг входити до складу предметів забезпечувального обтяження у справі № 918/626/15.

При цьому також зазначив, що належним способом захисту прав скаржника в цій ситуації буде звернення до суду з віндикаційним (стаття 387 Цивільного кодексу України) або негаторним (стаття 391 Цивільного кодексу України) позовом до особи, яка є останнім (діючим) власником майна.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 у справі №918/626/15, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, якою просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для подальшого розгляду.

3.2. ОСОБА_1 зазначає, що судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення порушено не лише матеріальні права останньої, як особи не залученої до участі у справі, а й її процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Зазначена правова позиція підтримана Верховним Судом у постановах від 17.05.2018 у справі №904/5618/17, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17, від 10.04.2019 у справах №813/661/17 та № 753/21690/17, ухвалах від 19.10.2018 у справі № 826/13182/17, від 16.12.2020 у справі № 821/1900/16, та від 22.01.2026 у справі №380/7447/23.

Також посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 30.07.2025 у справі №910/5079/23, від 07.04.2020 у справі № 504/2457/15-ц, від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13, від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц, від 12.04.2018 у справі № 910/16133/16, від 20.02.2019 у справі № 916/1689/17, у постановах Верховного Суду України від 11.02.2015 у справі №6-1цс15, від 16.09.2015 у справі № 6-1203цс15.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_4 проти вимог та доводів касаційної скарги заперечує, просить останню залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін. Відзив мотивовано тим, що скаржник на момент вирішення судом спору учасником спірних правовідносин не була, спірним майном не володіла, жодних суджень про права, інтереси, свободи та/або обов`язки скаржника ані мотивувальна, ані резолютивна частини рішення суду першої інстанції не містять. 

4. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

4.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 

4.2. Предметом касаційного оскарження є ухвала суду апеляційної інстанції, якою закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суду апеляційної інстанції на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України. 

4.3. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України). 

4.4. Частиною першою статті 17 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

4.5. Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

Так, при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 Господарського процесуального кодексу України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

4.6. Отже, після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасовує судове рішення на підставі пункту 4 частини третьої статті 277 Господарського процесуального кодексу України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо ж судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд вправі закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 62/112, від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16, а також у постановах Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 910/21451/16, від 23.11.2020 у справі № 914/1643/19 та від 11.01.2021 у справі № 925/1600/16.

Отже, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права, інтереси та (або) обов`язки скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи як третю особу та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

4.7. Судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Публічне акціонерне товариство "Перший Інвестиційний Банк" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Українсько - Польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бернд Бруггеманн Україна" про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Корпорація Київгорбуд" перед Публічним акціонерним товариством "Перший Інвестиційний Банк" за кредитним договором № 41/0811-КЮ від 12.12.2008 зі змінами до нього, в розмірі 4 726 611,84 грн та звернути стягнення на заставлене майно згідно Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. 12.12.2008 за № 7808 (зі змінами) та Іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В, 12.12.2008 за № 7806 (зі змінами).

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 11.08.2015 позовні вимоги задоволено. Суд вирішив звернути стягнення на заставлене згідно з іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. 12.12.2008 за №7808 (зі змінами) та іпотечним договором посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В, 12.12.2008 за №7806 (зі змінами), майно: 

- земельну ділянку площею 1,2254 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , та належить Українсько-Польському підприємству з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бернд Бруггеманн Україна" згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №255648 від 27.03.2008, виданого на підставі рішення Сарненської міської ради №808 від 26.02.2008, кадастровий номер - 56 254 101 00:01:030:0035, цільове призначення - для будівництва, обслуговування та реконструкції цеху мінеральної води під цех по виготовленню виробів із дерева;

- будівлю цеху мінеральної води загальною площею 2 657,6 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_2 , та належить Українсько-Польському підприємству з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бернд Бруггеманн Україна" на підставі свідоцтва про права власності на нерухоме майно серії НОМЕР_4 від 25.10.2007, виданого на підставі рішення Сарненської міської ради №736 від 17.10.2007.

На виконання судового рішення від 11.08.2015 видано наказ від 01.09.2015 про примусове його виконання.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28.12.2015 виправлено помилку в наказі від 01.09.2015 шляхом вказання місцезнаходження заставленого згідно іпотечних договорів майна (земельної ділянки площею 1,2254 га та будівлі цеху мінеральної води загальною площею 2 657,6 кв.м) АДРЕСА_2 .

Приведено наказ від 01.09.2015 по справі № 918/626/15 у відповідність до вимог статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", шляхом зазначення наступної інформації:

"Стягувач: Публічне акціонерне товариство "Перший Інвестиційний Банк" (04073, м. Київ, Московський проспект, 6, код ЄДРПОУ 26410155).

Боржник: Українсько-Польське підприємство з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бернд Бруггеманн Україна" (33024, м. Рівне, вул. Соборна, буд. 370, код ЄДРПОУ 32413264)."

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 09.08.2016 на підставі статті 25 Господарського процесуального кодексу України замінено позивача у справі Публічне акціонерне товариство "Перший Інвестиційний Банк" на його процесуального правонаступника - ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 02.09.2016 було подано заяву про заміну способу виконання судового рішення, в якій заявник просив суд змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 11.08.2015 у справі № 918/626/15 та в рахунок погашення наявної заборгованості в сумі 4 460 763,70 грн визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 1,2254 га, яка розташована по АДРЕСА_2 та будівлю цеху мінеральної води загальною площею 2 657,6 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_2 , а також просив припинити право власності Українсько - Польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бернд Бруггеманн Україна" на вказане майно.

Вказана заява мотивована тим, що ОСОБА_3 неодноразово зверталась до Українсько-Польського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бернд Бруггеманн Україна" з вимогою в добровільному порядку виконати виконавчий документ та погасити суму заборгованості в розмірі 4 460 763,70 грн, однак боржник повідомив, що виконати рішення шляхом сплати заборгованості товариство не має змоги.

В подальшому, ОСОБА_3 подала заяву про уточнення заяви про зміну способу виконання рішення, мотивовану тим, що у березні 2016 року Українсько - Польським підприємством з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бернд Бруггеманн Україна" було здійснено реконструкцію цеху мінеральної води під деревообробний цех по АДРЕСА_2 загальною площею 3269,7 кв.м.

Внаслідок чого остання просила суд визнати право власності на земельну ділянку площею 1,2254 га та деревообробний цех загальною площею 3269,7 кв.м.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.09.2016 задоволено заяву ОСОБА_3 про заміну способу виконання судового рішення від 11.08.2015 по справі № 918/626/15. Змінено спосіб виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 11.08.2015 по справі № 918/626/15, а саме - в рахунок погашення наявної заборгованості в сумі 4 460 763,70 грн визнати за ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України в Львівській області 27.08.1996, ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) право власності на наступне майно:

- земельну ділянку площею 1,2254 га, яка розташована по АДРЕСА_2 , та належить Українсько-Польському підприємству з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бернд Бруггеманн Україна" згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 255648 від 27.03.2008, виданого на підставі рішення Сарненської міської ради № 808 від 26.02.2008, кадастровий номер - 56 254 101 00:01:030:0035, цільове призначення - для будівництва, обслуговування та реконструкції цеху мінеральної води під цех по виготовленню виробів із дерева;

- деревообробний цех загальною площею 3269,7 кв.м, який знаходиться по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 853958056254 та належить Українсько-Польському підприємству з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бернд Бруггеманн Україна" на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ № 688765 від 25.10.2007, виданого на підставі рішення Сарненської міської ради № 736 від 17.10.2007, технічного паспорта на виробничий будинок: Деревообробний цех по вул. Бєлгородській 31 в м. Сарни від 18.03.2016 та Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, який належить до І-ІІІ категорії складності від 30.06.2016.

4.8. Разом з тим відповідно до Іпотечного договору від 12.12.2008 предметом іпотеки була саме будівля цеху мінеральної води загальною площею 2 657,6 кв.м, яка розташована по АДРЕСА_2.

4.9. За приписами частини другої статті 121 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд за власною ініціативою, за заявою сторони виконавчого провадження, за заявою виконавця, поданою на підставі заяви сторони виконавчого провадження, або за заявою державного виконавця, поданою з власної ініціативи, у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", суд, який видав виконавчий документ, може змінити спосіб та порядок виконання рішення, ухвали, постанови у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

4.10. Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2015 № 11-рп/2012). 

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті (постанова Верховного Суду України від 24.03.2015 у справі №21-85а15).

4.11. Натомість у справі, що переглядається, суд по суті визнав право власності на майно, що не відповідає визначеному майну в іпотечному договорі та суті спеціального значення поняття "способу і порядку". Ухвала про зміну способу і порядку виконання рішення не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб встановлений у рішенні та припинення здійснення тих заходів, які були визначені рішенням та здійснення їх у спосіб, встановлений ухвалою, винесеною відповідно до норм процесуального права. Отже, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу.

4.12. За твердженням ОСОБА_1 (особа, яка не брала участі у справі), на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2008 за № 4107, посвідчений приватним нотаріусом Овдіюк Д.І., витягу про реєстрацію права власності, серія та номер: б/н, виданий 19.03.2008, видавник КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Рівненської обласної ради" та технічного паспорту (Інвентаризаційна справа № 4775-) остання є власником адмінбудівлі цеху мінеральної води "Г-2", яка знаходиться на земельній ділянці загальною площею 1,2254 га з кадастровим номером 5625410100:01:030:0035, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . 

Водночас у поданій ОСОБА_1 апеляційній скарзі, остання наголошувала, що проводячи реєстраційну дію по реєстрації права власності на реконструйований деревообробний цех загальною площею 3269,7 кв.м, підставою для реєстрації права власності на який була ухвала Господарського суду Рівненської області від 15.09.2016 про заміну способу виконання судового рішення від 11.08.2015 у справі № 918/626/15, фактично на незаконних підставах приєднали адмінбудівлю цеху мінеральної води "Г-2", що належить скаржниці на підставі витягу про реєстрацію права власності від 19.03.2008, що за переконанням останньої підтверджується реєстрацією змін до права власності на підставі технічного паспорта, виданого 18.03.2016, площа якого складається в тому числі із площі адмінбудівлі.

Вказує, що судом першої інстанції, при винесенні оскаржуваної ухвали, якою змінено спосіб та порядок виконання рішення, визнано право власності на майно, а саме будівлю, площа якої була збільшена за рахунок включення до її складу сусідньої будівлі, що належить скаржнику - ОСОБА_1 .

4.13. Втім, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд апеляційної інстанції, не в повній мірі, з огляду на приписи статей 2, 4, 42, 264, 282 Господарського процесуального кодексу України, з`ясував вагомі й ключові обставини, а саме щодо наявності/відсутності у ОСОБА_1 прав, інтересів та (або) обов`язків питання стосовно яких вирішив суд першої інстанції, змінивши спосіб та порядок виконання рішення.

Верховний Суд виходить також з того, що судом апеляційної інстанції залишено поза увагою доводи скаржниці щодо порушення її прав, інтересів та (або) обов`язків, прийнятою судом першої інстанції ухвалою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає приписам процесуального права (статті 17, 236, 254, 269 Господарського процесуального кодексу України), оскільки, не містить мотивів прийняття або відхилення аргументів, викладених ОСОБА_1 , що мало своїм наслідком порушення чітко врегульованого порядку та алгоритму дій суду апеляційної інстанції у разі надходження апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, проте вважала, що суд першої інстанції вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, дійшовши передчасних висновків, які стали підставою для закриття провадження, допустив порушення норм процесуального права та ухвалення судового рішення, яке може перешкоджати подальшому провадженню у справі.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до положень частин першої та третьої статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

5.2. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

5.3. Відповідно до частини шостої статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

5.4. Ураховуючи, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, то за таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції у справі скасувати, а справу передати для подальшого продовження до суду апеляційної інстанції.

6. Судові витрати

6.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 236, 238, 300, 301, 302, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 у справі №918/626/15 скасувати, а справу направити до Північно-західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна

О. Кібенко