ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/3839/25  Номер провадження 33/814/504/26	Головуючий у 1-й інстанції Черков В. Г.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
За участю секретаря Дороженка Р.Г.,
Захисника – адвоката Моісеєнка В.В.,
розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Моісеєнка Василя Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1  на постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 14 січня 2026 року,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 14 січня 2026 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі 40800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 6 років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 28 листопада 2025 року о 15 год. в м. Гадяч, по вул. Героїв Майдану, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортними засобами, порушення вчинено повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.1а ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Моісеєнко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Зокрема вказує на відсутність доказів що ОСОБА_1 виконував функції водія та не мав права на керування.
Звертає увагу, що інформація викладена в протоколі є суперечливою та не відповідає дійсним обставинам справи щодо керування ОСОБА_1 автомобілем.

Також захисником заявлено клопотання про поновлення строку, яке обґрунтоване тим, що розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , який проходить службу в ЗСУ, а копію постанови суду від 14.01.2026 він отримав 03.02.2026, після чого, засобами поштового зв`язку 09.02.2026 захисником в його інтересах подано апеляційну скаргу, яка постановою Полтавського апеляційного суду від 26.02.2026 була повернута апелянту в зв`язку з зазначенням різних прізвищ захисників в договорі про надання правової допомоги. Повторно апеляційна скарга була подана через систему «Електронний суд» 04.03.2026.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся без участі правопорушника. Копія постанови згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштивого відправлення отримана 29.01.2026. Разом з тим встановити хто саме отримав копію постанови не представляється за можливе, а тому є слушними доводи захисника про отримання ОСОБА_1 копії постанови 03.02, враховуючи факт його перебування в ЗСУ.
Після подачі апеляційної скарги у визначений КУпАП строк, постановою Полтавського апеляційного суду від 26.02.2026 скарга була повернута в зв`язку з зазначенням різних прізвищ захисників в договорі про надання правової допомоги. Після усунення вказаних недоліків, апеляційна скарга була повторно подана 04.03.2026 через систему «Електронний суд».
Зазначені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, як пропущеного з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами по справі є:
протокол серії ЕПР1 №526250 від 28.11.2025 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП стосовно водія ОСОБА_1 щодо керування ним т/з не маючи права на керування, вчинене повторно протягом року,
роздруківка з системи armor про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом не маючи посвідчення водія на право керування 18.11.2025 (штраф сплачено 26.11.2025),
записи з бодікамери працівника поліції.
Зазначені докази містять фактичні дані про подію і обставини скоєного правопорушення та не були спростовані в ході розгляду апеляційної скарги. 
Так, положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП, крім іншого, визначена відповідальність за повторне протягом року, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

З долучених до справи відеозаписів із бодікамери працівника поліції вбачається спілкування поліцейського з водієм ОСОБА_2 після зупинки керованого ним авто.
Підставою зупинки поліцейські зазначили невпевненість водія на дорозі, що останній не заперечував, повідомивши, що він не місцевий та не орієнтується в місті.
Під час з`ясування особи та перевірки документів, було встановлено, що ОСОБА_2 маючи право керування категорії «С», керував легковим автомобілем не маючи права керування категорії «В».
Також було встановлено, що 18.11.2025 ОСОБА_2 вже притягався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом не маючи права керування таким, тобто не маючи відповідної категорії (штраф останнім було сплачено 26.11.2025).
Повторність вчинення правопорушення протягом року стала законною підставою для складання протоколу працівниками поліції 28.11.2025.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень п.4 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Посилання захисника, що суд не пересвідчився, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та не мав права керування відповідної категорії, відхиляються апеляційним судом як безпідставні, оскільки особу було встановлено шляхом надання останнім своїх документів.
Також водій не заперечував відсутність в нього категорії «В» та вказував на незрозумілість правил, чому водій з категорією «С» не може керувати категорією «В», на що поліцейський повідомив, що відповідальність за повторність керування значно суворіша і вирішується в суді.
Вказані обставини спростовують посилання захисника на відсутність доказів виконання саме ОСОБА_1 функцій водія.
Винуватість водія в скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме повторність керування транспортним засобом без права керування доводиться адмінпрактикою щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП 18.11.2025, та не заперечувалося ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським.
Таким чином, відповідно до ст. 35 КУпАП, у діях ОСОБА_1 наявна кваліфікуюча ознака повторності, а відтак склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити захиснику Моісеєнку Василю Володимировичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження постанови судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 14 січня 2026 року, як пропущений з поважних причин.
Апеляційну скаргу захисника Моісеєнка Василя Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 14 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя      О.І. Обідіна