Провадження №	2/447/64/26 	
Справа №	447/734/25 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
(заочне)

01.06.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Павліва В.Р., за участю секретаря судового засідання Янкевич М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в м. Миколаєві Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів,
встановив:
07.03.2025 представник позивачки Павленко Л.С., який діє на підставі довіреності, ОСОБА_2 звернувся у Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживача, а саме просить суд визнати недійсним процентну ставку в розмірі 18,99 %, згідно Угоди про надання кредиту № 501262326, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в від 01 вересня 2020 року, укладеної між ОСОБА_1 та АТ «СЕНС БАНК». Позовну заяву мотивує тим, що 01.09.2020 р. між ОСОБА_1 та АТ «СЕНС БАНК» укладено Угоду про надання кредиту № 501262326 згідно якої Позивач отримала кредит на суму 50097,81 грн., з процентною ставкою 18,99 %, строком на 60 місяців, з річною процентною ставкою 26, 00 %. Вищенаведений розмір процентів за користування кредитом підтверджується паспортом споживчого кредиту. Зокрема, в ст.13 Закону України Про споживче кредитування зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Договір від 19.09.2022 про відкриття кредитної лінії є письмовим правочином, який відповідає формі визначеній ст.207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Згідно зі ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Вважає, що положення договору щодо встановлення процентів за користування кредитом у розмірі 18,99 %, для споживача в день є несправедливим у розумінні ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню.
Ухвалою суду від 10.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Відповідачу надано строк для подання відзиву та заперечень.
Ухвалу суду про відкриття провадження відповідачу було надіслано в електронний кабінет відповідача, та така ним одержана, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.
14.08.2025 від представника відповідача АТ «Сенс Банк» надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
21.08.2025 від представника позивачки Цигана П.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
16.10.2025 від представника позивачки Цигана П.В. надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.
16.10.2025 судом постановлено: розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів проводити в режимі відеоконференції. У судове засідання викликати сторони. Доручити Нововолинському міському суду Волинської області що знаходиться за адресою: вул. Героїв ЗСУ, 14, м. Нововолинськ, Володимирський район, Волинська область, забезпечити проведення відеоконференції з участю представника позивача, яке відбудеться 25.11.2025 о 11 годині 00 хвилин.
25.11.2025 від представника позивачки Цигана П.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.
Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності, зважаючи на те, що такі були повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином.
Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відтак, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд встановив:
01.09.2020, між ОСОБА_1 та АТ «СЕНС БАНК» укладено Угоду про надання кредиту № 501262326, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно якої позивачка отримала кредит на суму 50097,81 грн., з процентною ставкою 18,99 %, строком на 60 місяців, з річною процентною ставкою 26, 00 %.
У паспорті споживчого кредиту зазначено інформацію та контактні дані кредитного посередника, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, інша додаткова інформація.
Відповідно до оферти на укладення угоди про надання кредиту №501262326 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 01.09.2020, тип кредиту – кредит готівкою, сума кредиту – 50097,81 грн., процентна ставка – 18,99 процентів річних, тип ставки- фіксована, строк кредиту – 60 місяців, дата повернення кредиту – 01.09.2025, процентна ставка фіксована 26,00%. Кредит надається позичальнику для власних потреб. Кредитні кошти у розмірі 50097,81 грн. перераховуються на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа-Банк», код ЄДРПОУ 23494714.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України, ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитний договір / договір про споживчий кредит укладаються у письмовій форм.
Ч. 1 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Відповідно до ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Останні щодо кредитного договору встановлені ст. ст. 1048-1052, 1054 ЦК України. Відповідно до положень вказаних статей істотними умовами кредитного договору виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Позичальнику було надано кредит на суму 50097,81 грн. надавався строком на 60 місяців, за процентною ставкою 18,99%, річна процентна ставка 26,00%.
Позичальник прийняв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом.
Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковими для неї.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056 ЦК України позичальник має право відмовитись від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитора до встановленого договором строку його надання.
Тому, суд вважає, що в разі не згоди з умовами кредитного договору позивач мав можливість скористатись своїм правом, визначеним ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до якого, споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
Позивач, у свою чергу, не відмовлявся від виконання умов кредитного договору та не інформував працівників банку про неможливість виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. Докази на підтвердження зворотного в матеріалах справи відсутні.
Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Відповідно до положень вказаної статті продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
У ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» визначений (невичерпний) перелік несправедливих умов договору, зокрема, встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов`язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов`язань додержанням зайвих формальностей.
Згідно положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Підписавши оферту та саму Угоду про надання кредиту № 501262326, позивачка підтвердила, що вона повністю ознайомилася з усіма її умовами, в тому числі з розміром процентної ставки, порядком їх нарахування та повною вартістю кредиту, що також підтверджується її підписом у Паспорті споживчого кредиту, наданому їй до укладення договору відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про споживче кредитування».
Суд критично оцінює доводи позивачки про те, що положення договору щодо встановлення процентів є «несправедливими» в розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та створюють істотний дисбаланс, виходячи з наступного.
Встановлена договором процентна ставка за користування грошовими коштами є платою за надану фінансову послугу, а не «компенсацією чи штрафною санкцією за невиконання зобов`язань», як помилково зазначає представник позивачки у позові, посилаючись на п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Зазначена норма закону стосується виключно непропорційно великої суми неустойки (штрафу, пені) за порушення умов договору, тоді як відсотки за кредитом є істотною умовою самого договору (стаття 1054 ЦК України), погодженою сторонами при його підписанні.
Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від нього без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Судом встановлено, що ОСОБА_1 своїм правом на відмову від договору не скористалася, умов кредитування у встановлений законом строк не заперечила, отримала кредитні кошти у розмірі 50 097,81 грн., перерахувавши їх на свій рахунок, та протягом тривалого часу використовувала їх для власних потреб, тобто прийняла умови договору до виконання без жодних зауважень чи застережень.
Враховуючи, що умови кредитування були чітко визначені у письмовому договорі, добровільно погоджені сторонами при його укладенні відповідно до принципів свободи договору, а позивачка погодилася з ними, засвідчивши це власним підписом та отримавши кредитні кошти. Відтак суд не вбачає правових підстав для визнання умов договору щодо відсоткової ставки недійсними.
За таких обставин, у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 слід відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 01.06.2026.
Суддя Павлів В. Р.