УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року
м. Київ
справа № 654/4735/18
провадження № 51-4667 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , на ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 06 травня 2026 року та Херсонського апеляційного суду від 18 травня 2026 року,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження та наданих копій судових рішень, ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06 травня 2026 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про зміну обраного останній запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1201823020000910 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, пунктами 6, 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України.
Херсонський апеляційний суд ухвалою від 18 травня 2026 року на підставі ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вказану ухвалу місцевого суду.
Захисник ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку. 
Перевіривши доводи, викладені в касаційній скарзі, та наявні матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
За змістом ст. 424 КПК ухвала Херсонського міського суду Херсонської області від 06 травня 2026 року касаційному оскарженню не підлягає, а тому не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду захисник ОСОБА_4 подав на неї апеляційну скаргу.
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
На думку Конституційного Суду України (рішення № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року), забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбачений п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції, якому відповідає обов`язок цього суду переглянути по суті справу в спосіб всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів з урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги та перевірити законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Рішення, яким завершується розгляд справи, може стати предметом перегляду в суді вищого рівня в апеляційному порядку, і подання апеляційної скарги щодо такого рішення не може бути заборонено законом. 
Водночас законом можуть бути встановлені обмеження чи навіть заборони щодо оскарження в апеляційному порядку окремих судових рішень.
Статтею 392 КПК передбачено перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 цієї статті в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. А за змістом ч. 2 ст. 392 КПК ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. 
При цьому, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом, ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. 
Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Зі змісту копії ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 06 травня 2026 року вбачається, що суд, розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовив у його задоволенні. При цьому суд, серед іншого, послався на те, що розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 завершився ухваленням обвинувального вироку, апеляційне провадження не відкрито, а тому вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 08 лютого 2022 року набув законної сили і засуджена відбуває покарання.
Херсонський апеляційний суд ухвалою від 18 травня 2026 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу місцевого суду, оскільки апеляційна скарга була подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, суддя апеляційного суду, встановивши, що скаргу подано на судове рішення, яке відповідно до вимог КПК не підлягає апеляційному оскарженню, згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження. Суд вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї копій судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 , на ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 06 травня 2026 року та Херсонського апеляційного суду від 18 травня 2026 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2  ОСОБА_3