РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2026 року 	м. Рівне	№460/6723/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказу,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправним і скасувати наказ начальника ГУНП в Рівненській області №116 о/с від 31.03.2026 «По особовому складу» в частині розрахунку стажу служби в поліції на день звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу взаємодії з громадянами Рівненського районного управління поліції ГУПН в Рівненькій області та в частині утримання з грошового забезпечення та інших виплат поліцейського (крім одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції) суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у розмірі 3274,19грн; 2) зобов`язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції період служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 09.08.2010 по 05.07.2017 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення (в частині надбавки за вислугу років, компенсації за невикористану додаткову відпустку) при звільненні. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період з 09.08.2010 по 05.07.2017 позивач проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України та мав спеціальне звання на момент звільнення – старший сержант внутрішньої служби. Вислуга років на момент звільнення із Державної кримінально-виконавчої служби України становила 07 років 10 місяців 11 днів. 05.08.2018 позивач прийнятий на службу до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 31.03.2026 № 116 о/с відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2025 № 580-VIII, звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0165011), інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу взаємодії з громадянами Рівненського районного управління поліції ГУПН в Рівненькій області, 31.03.2026. Відповідно до наказу ГУНП в Рівненській області від 31.03.2026 № 116 о/с стаж служби в поліції на день звільнення становить 08 років 05 місяців 08 днів. Ознайомившись із вказаним наказом позивач виявив, що відповідач не врахував до стажу служби в поліції стаж служби в Державній кримінально виконавчій службі України - 07 років 10 місяців 11 днів. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, оскільки служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України має такий же правовий статус як і служба в органах внутрішніх справ на посадах начальницького та рядового складу, тому така служба підлягає зарахуванню до вислуги років в поліції на підставі п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону № 580-VІІІ. Крім того, у зв`язку із неврахуванням відповідачем вказаного стажу служби, з грошового забезпечення позивача при звільнені протиправно було утримано суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився та не надано одноразову грошову допомогу при звільненні. Вказані дії відповідача ОСОБА_1 вважає протиправними, та такими, що порушують його права та соціальні гарантії працівника поліції, які визначені законодавством України, у зв`язку із чим і було подано даний позов до суду. Просить позовну заяву задовольнити. Також зазначає про орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в сумі 10000грн.
Відповідач подав відзив на позов, за змістом якого вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначено, що ст. 78 Закону № 580-VІІІ встановлено вичерпний перелік видів та категорії служб, які включаються до стажу служби в поліції і служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України в цьому переліку відсутня, тому правових підстав для її включення до стажу служби в поліції на даний час немає. Проходження служби позивача на посадах в органах Державної кримінально-виконавчої служби України в період з 09.08.2010 по 05.07.2017 не відносилась до діяльності в органах внутрішніх справ, а тому такий стаж не підлягає зарахуванню в стаж служби в поліції. Вважає спірний наказ правомірним та просить у задоволенні позову відмовити. Також відповідач заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу з огляду на не співмірність розміру витрат у сумі 10000грн із складністю справи та обсягу виконаних робіт.
Позовна заява надійшла до суду 20.04.2026.
Ухвалою суду від 21.04.2026 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 23.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 з 09.08.2010 по 05.07.2017 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, безперервно, стаж служби складає 07 років 10 місяців 11 днів.
05.08.2018 ОСОБА_1 прийнятий на службу в поліцію до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. 
За час проходження служби в поліції, в підпорядкуванні ГУНП в Рівненській області, позивач нагороджений відомчою заохочувальною відзнакою Національної поліції України – медаллю «10 років сумлінної служби» (наказ НПУ від 04.07.2023 № 1040 о/с). 
Наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 31.03.2026 № 116 о/с відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2025 № 580-VIII звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0165011), інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу взаємодії з громадянами Рівненського районного управління поліції ГУПН в Рівненькій області, 31.03.2026. 
Відповідно до змісту наведеного наказу ГУНП в Рівненській області, стаж служби в поліції на день звільнення позивача зазначено 08 років 05 місяців 08 днів.
Окрім цього, цим же наказом вирішено утримати з грошового забезпечення позивача суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння яких не закінчився у розмірі 3274,19грн.
Не погодившись із діями відповідача стосовно зарахування до вислуги років у поліції періоду служби в Державній кримінально-виконавчій службі України, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті та надаючи правову оцінку встановленим обставинах, суд виходить з такого.
Відповідно до положень статті 19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Приписами статті 78 Закону № 580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII визначено, що до стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Отже, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу, а також служба в самій поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду.
Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11.07.2003 № 1129-IV, до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.
При цьому, частина п`ята статті 23 Закону України від 23.06.2005 № 2713-IV «Про державну кримінально-виконавчу службу України» передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
У попередніх редакціях частиною п`ятою статті 23 цього ж Закону було передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань.
Системний аналіз вище наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.
Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.
Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Таким чином, на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України «Про державну службу»), під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.
Тобто всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.
Отже, наведені норми чинного законодавства встановлюють, що служба в органах внутрішніх справ (в подальшому - в поліції), є аналогічною службі персоналу органів і установ виконання покарань.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи в Національній поліції України стажу служби з 09.08.2010 по 05.07.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі на підставі п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію».
Також, відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу V «Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час)», затвердженого наказом МВС України від 12.09.2017 № 772, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 жовтня 2017 р. за № 1224/31092, відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, здійснюється в разі звільнення поліцейського із служби за власним бажанням (крім поліцейських, які мають стаж служби в поліції 10 років і більше). 
Зважаючи на те, що відповідач протиправно не зарахував позивачу до стажу роботи в Національній поліції України стажу служби з 09.08.2010 по 05.07.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі, то відповідно, утримання з грошового забезпечення позивача та інших виплат (крім одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції) суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у розмірі 3274,19грн, є неправомірним.
Окрім цього, відповідно до п. 2 Розділу VIII «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських», затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2019 р. за № 669/28799, поліцейським, які звільняються із служби за власним бажанням та мають календарну вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Судом встановлено та стверджується доказами, долученими до матеріалів справи, що стаж служби позивача в поліції складає 08 років 05 місяців 08 днів, а стаж служби в Державній кримінально-виконавчій службі, який має бути зарахований до стажу служби у поліції, становить 07 років 10 місяців 11 днів. Отже стаж служби у поліції позивача становить більше 10 років.
Тож з урахуванням п. 2 Розділу VIII Порядку № 260, суд доходить висновку про те, що позивач має право на одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
За наведених обставин суд вважає, що наказ начальника ГУНП в Рівненській області №116 о/с від 31.03.2026 «По особовому складу» в частині розрахунку стажу служби в поліції на день звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу взаємодії з громадянами Рівненського районного управління поліції ГУПН в Рівненькій області та в частині утримання з грошового забезпечення та інших виплат поліцейського (крім одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції) суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у розмірі 3274,19грн, є таким, що не відповідає критерію обґрунтованості, визначеному ч. 2 ст. 2 КАС України, позаяк прийнятий без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому в цій частині є протиправним та належить до скасування.
Суд також враховує, що неврахування відповідачем стажу служби, потягло за собою нарахування та виплату грошового забезпечення позивачу у менших розмірах, в т. ч. і надбавки за вислугу років, компенсації за невикористану додаткову відпустку тощо, ніж встановлено чинним законодавством, тому позовні вимоги зобов`язального характеру також є підставними та належать до задоволення.
Згідно із частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як встановлено з матеріалів справи, позивачем за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 1064,96грн, а тому судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у справі. 
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то у змісті позову позивач вказав, що понесення витрат на професійну правничу допомогу орієнтовно буде складати 10000грн.
Оскільки станом на час вирішення даної справи таких доказів суду не надано, то питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу при ухваленні цього рішення судом не вирішується. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.
Визнати протиправним і скасувати наказ начальника ГУНП в Рівненській області № 116 о/с від 31.03.2026 «По особовому складу» в частині розрахунку стажу служби в поліції на день звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу взаємодії з громадянами Рівненського районного управління поліції ГУПН в Рівненькій області та в частині утримання з грошового забезпечення та інших виплат поліцейського (крім одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції) суму відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у розмірі 3274,19грн.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції період служби у Державній кримінально-виконавчій службі України з 09.08.2010 по 05.07.2017 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення, в т. ч. і надбавки за вислугу років, компенсації за невикористану додаткову відпустку тощо, при звільненні, з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області судовий збір у сумі 1064,96грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 29 травня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Головне управління Національної поліції в Рівненській області (вул. Хвильового, 2, м. Рівне, 33000, ЄДРПОУ/РНОКПП 40108761) 

Суддя       Т.О. Комшелюк