№ 207/7705/25 
№ 2/207/685/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м.Кам`янське
Південний районний суд м.Кам`янського у складі:
головуючого судді: Притуляка С.А.
за участю секретаря судового засідання Трохименко К.О.
позивача ОСОБА_1 
свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства освіти (м.Одеса) про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є донькою позивача, а ОСОБА_5 є її онукою. Відповідач систематично зловживає алкогольними напоями, що стало підставою для втрати нею роботи, а також припинення відповідачем піклування та виховання дитини, її зовсім не турбує ні стан здоров`я дитини, її емоційний стан, те чим дитина харчується, чи є у неї одяг та іграшки. Згодом відповідач почала займатися бродяжництвом, продавати з квартири, де проживала з дитиною, цінні речі та витрачати ці гроші на алкоголь. Відповідач почала проявляти агресію щодо дитини, сварити її, виганяти з дому, посилала дитину вночі до магазину за алкоголем. Після того як у серпні 2025 року позивачеві зателефонували працівники поліцїі та повідомили, що дитина ночує на вулиці, біля свого будинку, оскільки мати не відчиняє двері і не впускає дитину до квартири, позивач забрала дитину до себе і взяла на себе всі обов`язки по вихованню та утриманню дитини. Позивач проживає разом із чоловіком у власній квартирі, отримують пенсію, а тому бажає бути опікуном своєї онуки, яку мати фактично залишила на призволяще.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що знають родину позивач та відповідача тривалий час. Відповідач дійсно веде аморальний спосіб життя та систематично зловживає алкогольними напоями, що особисто бачили свідки. Ухиляється від участі у виховання доньки. Вихованням дитини фактично займається бабуся, водить до школи.
Відповідач жодного разу до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов та будь-яких заперечень щодо позовних вимог не надала. Про дату і час судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових документів за адресою реєстрації та розміщення оголошення на веб-сайті суду.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав, крім того, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин.
Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, з урахуванням висновків органу опіки та піклування.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до таких висновків.
Як вбачається зі свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 та витягів з Державного реєстру акті цивільного стану щодо підтвердження дошлюбного прізвища, ОСОБА_4 (відповідач по справі) є донькою ОСОБА_1 (позивача у справі).
Відповідач є матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 т а Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. Відомості про батька внесені у відповідності до ст.135 СК України.
Згідно наказу Служби у справах дітей Кам`янської міської ради №108тв/05-16 від 28.08.2025р. «Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_8 », малолітню ОСОБА_8 тимчасово влаштовано в сім`ю бабусі - ОСОБА_1 , з метою захисту прав дитини.
Згідно висновку про стан здоров`я ОСОБА_1 від 06.11.2025р. «КНП КМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №3», ОСОБА_1 може надавати послуги опікуна за дитиною.
Згідно висновку про стан здоров`я ОСОБА_8 від 04.11.2025р. «КНП «Сіверськодонецький центр первинної медико-санітарної допомоги», дитина може бути під опікою.
Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», щодо ОСОБА_1 відсутні відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості.
Згідно довідки про доходи №9504535709172503, ОСОБА_1 отримує пенсію за віком.
Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради №8вих-20/234 від 13.03.2026р., орган опіки вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно її доньки ОСОБА_8 . 
Згідно подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради №8вих-20/269 від 19.03.2026р., орган опіки вважає можливим призначити опікуном над малолітньою дитиною ОСОБА_8 гр. ОСОБА_1 .
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, не проявляє відносно своєї дитини турботи та піклування, не проявляє зацікавленості в її долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. 
Фактично всі обов`язки по вихованню дитини, її утриманню та турботі виконує позивач.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.
Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За змістом ч. 1 ст. 164 СК України, суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
Тлумачення цієї норми права дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях.
Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.
З наведених норм вбачається, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Суд наголошує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків повинно бути навмисним, тобто коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.
В ході судового розгляду не було встановлено наявності об`єктивних перешкод у виконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо дитини, отже можна констатувати, що ухилення від їх виконання є свідомим вибором відповідача.
Відповідач, навіть після ініціювання процедури про позбавлення її батьківських прав, будучі обізнаною про це, жодного разу не з`явилася ані на засідання органу опіки та піклування, ані в судові засідання по даній справі, що свідчить про її повну байдужість до цього питання.
З огляду на наведене, приймаючи до уваги те, що відповідач належним чином свої батьківські обов`язки не виконує, усі обов`язки щодо виховання та утримання дитини виконує бабуся, тобто дитина фактично позбавлені батьківського піклування зі сторони матері, суд доходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_8 , що повною мірою відповідатиме інтересам малолітньої дитини.
Оскільки судом вирішено питання про позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_8 та відсутніть відомостей про батька дитини, суд дійшов висновку про необхідність встановлення опіки над нею, як такої, що позбавлена батьківського піклування.
Опіка і піклування є особливою формою державної турботи про малолітніх (до 14 років) та неповнолітніх дітей (з 14 до 18 років), що встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування (ст. 243 СК України).
Згідно ст.ст. 55, 58 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Відповідно до ч.3. ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Згідно зі ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою згодою. Третя особа по справі приходиться дітям найближчим родичем, а саме рідною бабусею.
Приймаючи до уваги волевиявлення позивача бути опікуном малолітньої дитини, яка є її онукою, відсутність протипоказань у позивача бути опікуном та враховуючи наявність подання органу опіки та піклування щодо призначення опікуном позивача, суд вважає за необхідне встановити опіку над малолітньою ОСОБА_8 та призначити її опікуном ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що зобов`язані забезпечувати обоє батьків.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Окрім того, згідно з ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
З урахуванням встановлених вище обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дітини.
При цьому, з урахуванням положень ст. 182 СК України та обставин, встановлених в ході розгляду справи, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 є фізично здоровою особою в працездатному віці, зобов`язана утримувати свою дитину не дивлячись на фактичну відмову від неї, доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.
В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до п. 7 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач не сплачує судовий збір за подання позову до суду, оскільки позов подано на захист прав та інтересів малолітньої особи, а тому суд, керуючись ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн., а також судовий збір у розмірі 1211,20 грн щодо вимоги про стягнення аліментів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд, -
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 76, 81, 95, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 5, 7, 15, 60, 141, 150, 155, 157, 164, 180 СК України, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства освіти (м.Одеса) про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо її доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Встановити над ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку, визначивши опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_8 на користь опікуна ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25.11.2025 року і до повноліття дитини.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини, для внесення відомостей про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 , громадянки України, до актового запису № 483 про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складений 30 вересня 2014 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області.
Роз`яснити відповідачам у справі зміст статті 169 СК України, що мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Відомості про сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Третя особа: Орган опіки та піклування Кам`янської міської ради, Дніпропетровська область, м.Камянське, пл.Калнишевського Петра 2, ЄДРПОУ 24604168.
Третя особа: Південний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Дніпропетровська область, м.Камянське, вул.Ялтинська, 2А, ЄДРПОУ 25516868.

Суддя          С.А. Притуляк