Справа № 569/28610/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Кучиної Н.Г.,
секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,
з участю представника позивача Голубєвої З.В.,
представника відповідача Удовиченко О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Рівнетеплоенерго" (надалі - позивач), діючи через свого представника Голубєву З.В., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії для задоволення загальнобудинкових потреб на опалення в сумі 72 607 грн. 16 коп. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028 грн. 00 коп.
Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 12 жовтня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" та ОСОБА_1 було укладено Договір № 1203 на постачання теплової енергії. Відповідно до п. 1.4. Договору теплова енергія подається споживачу за адресою: АДРЕСА_1 . За період з жовтня 2021 року по жовтень 2025 року відповідачем було сплачено за послуги з постачання теплової енергії в сумі 203,88 грн. Договірні зобов`язання відповідачем в повному обсязі не виконані, внаслідок чого за ним обліковується борг за надані послуги за період з жовтня 2021 року по жовтень 2025 року в сумі 58186,08 грн. Крім того, розрахунок пені за заборгованістю становить 1837,34 грн., сума інфляційних нарахувань становить 9302,81 грн., загальна сума 3% річних становить 3280,93 грн.
Ухвалою суду від 08 січня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі.
У відзиві на позовну заяву від 19.03.2026 представник відповідача адвокат Удовиченко О.Ю. просила в позові відмовити. Вважає, що наведена сума боргу ніяким чином не обґрунтована та не підтверджена належними доказами. Зазначила, що відповідач не подавав позивачу заяву-приєднання, не сплачував рахунки, а тим більше не отримував послугу. По-перше, приміщення відповідача оснащено системою індивідуального опалення, яка забезпечує необхідну температуру, а також обладнано окремим входом, що підтверджується витягом з рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 11.09.2007 р. №128. Доступу до під`їздів у відповідача немає. По-друге, за умовами п. 5 Типового індивідуального договору Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Позовна заява не містить ні пояснень, ні доказів, чому саме за тарифами «інші споживачі», а не «для населення» проводилось нарахування заборгованості, що ставить під сумнів правильність нарахування заборгованості.
Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.
Будь-які рішення Рівненської міської ради щодо затвердження тарифів у справі відсутні, також відсутнє рішення про розмежування тарифів, які тарифи і для кого застосовуються. Так, даний позов пред`явлений до фізичної особи. Очевидно, для відповідача мав би бути застосований тариф «для населення». В іншому випадку, відсутні у справі докази того, що за весь період, за який стягується заборгованість, приміщення відповідача використовувалось для комерційної діяльності.
Однак, знову ж таки, позивач нормативно ніяк не обґрунтовує застосування саме тарифу «інші споживачі».
Щодо суми заборгованості та розрахунку її розміру зазначає наступне.
Позивач стверджує, що у відповідача є обов`язок сплатити кошти за спожиту у будинку теплову енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку, за теплову енергію, витрачену на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), та на опалення приміщення, донарахований до мінімальної частки середнього питомого споживання в загальному розмірі 58346,85 грн.
Однак, позовна заява не містить ні посилання на конкретні формули, за якими ця сума обрахована, ні власне самого розрахунку.
Відповідно до п. 12 р. lV Методики, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будинку, розподіляються між усіма власниками (співвласниками) приміщень будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалювальних площ їх житлових/нежитлових приміщень» - отже, звідси слідує що позовна заява не містить належних та допустимих доказів (первинних документів) підтвердження загальної площі багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , зокрема технічного паспорта, для визначення пропорції площі відповідача, а відтак і суми, яку б відповідач мав сплатити.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за теплопостачання з 01.11.2021 до 01.02.2022, позивач здійснював обрахунок обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення за такою формулою: показник будинку за місяць х (14%МЗК+5%ФС)/ загальну площу х площу приміщення відповідача.
Зокрема, до 01.02.2022 нарахування проводились відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Методики (в редакції від 22.11.2018), а саме: у разі відсутності вузлів розподільного обліку у МЗК та допоміжних приміщеннях будівлі обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі: одноповерхова будівля - 20 %; двоповерхова - 18 %; триповерхова - 16 %; чотириповерхова - 14 %; п`ятиповерхова - 12 %; шестиповерхова та вище - 10 %. Звертає увагу суду, що формула, зазначена у розрахунку, не співвідноситься із Методикою. Зокрема, Методика не передбачає складової «5% ФС». Що це за складова, та її нормативно-правове обґрунтування, позовна заява не містить.
Окрім того, як зазначалось вище, обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення не розподіляється на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення з огляду на абзац 6 пункту 5 Типового індивідуального договору. Тому, якщо ФС — це наведена складова, то чому за неї має сплачувати відповідач, якщо це суперечить умовам Типового індивідуального договору.
З 01.02.2022 по 01.01.2025 позивач здійснював обрахунок обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення за такою формулою: показник будинку за місяць х 25%/загальну площу приміщення х площу приміщення відповідача, а з 01.01.2025 – показник будинку за місяць х 25% х Z відкл/загальну площу приміщення х площу приміщення відповідача.
Відповідно до п. 8 Розділу IV Методики у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку.
У розрахунку заборгованості за теплопостачання зазначено загальну площу будинку для розрахунку МЗК+ФС — 1440,1 м.кв. — сума опалювальних площ+площа приміщень з автономним опалюванням. Однак, Методика в формулі чітко зазначає, що має бути зазначено загальну площу будівлі, тобто крім тих площ, які вказав позивач, ще і площі під`їздів, підвалів тощо. Отже, один із основних значень, який застосовується у формулі, встановленій Методикою — загальна площа будинку № 1 — невідомий та не підтверджений жодним доказом.
Поряд з тим, якщо опалення сходових кліток даного будинку не відбувається взагалі, чому розмір витрачених на опалення МЗК гігакалорій повинен становити 1/4 від усього об`єму спожитого тепла будівлею, враховуючи формулу, яку використовує Позивач, та яка наведена у п. 8 Розділу IV Методики.
Вказане тільки підтверджує, що позивач формально підійшов до проведення нарахувань, не впевнившись у тому, чи він взагалі надає послугу, не впевнившись у всіх складових, які необхідні для підрахунку вартості послуг документально, перед тим як нараховувати.
За пунктом 9 розділу ІV Методики визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проєкту обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку (Qз.б.поп.проект), повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту Z відкл, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку.
Знову ж таки, матеріали позовної заяви не містять документів на підтвердження площ приміщень з індивідуальним опаленням, інформацію про розмір застосованого коефіцієнту Z відкл, що також наводить сумнів у відповідності здійснених розрахунків Методиці та фактичним даним.
У відповіді на відзив від 23.03.2026 представник позивача Голубєва З.В. вказала, що послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
У запереченнях на відповідь на відзив від 31.03.2026 представник відповідача адвокат Удовиченко О.Ю. зазначила, що у відповіді на відзив позивач фактично не навів жодних аргументів на підтвердження розміру заборгованості. Більше того, позивач сам підтвердив те, що не володіє документацією, яка підтверджує загальну площу будинку, в якому розміщене офісне приміщення відповідача. Таку інформацію позивач запитував в ОСББ у 26.08.2024 року, тоді як нарахування проводив з 01.11.2021 року. Питання коректності суми заборгованості лишається відкритим, адже, як зазначалось попередньо у відзиві, у формулах для розрахунку суми коштів за надання послуги теплопостачання МЗК та донарахування мінімальної частки середнього питомого споживання закладено величину «загальна площа будинку», яка досі залишається непідтвердженою жодним доказом.
У запереченнях на заперечення від 02.04.2026 представник позивача Голубєва З.В. вказала, що у надавача комунальних послуг у випадку відсутності передбачених для розрахунку проектів на будівлю/будинок, результатів енергоаудиту та даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах є наявний спрощений метод для обрахунку загальнобудинкових потреб опалення. Саме таким чином позивач виконує вимоги чинного законодавства України застосовуючи п.8 р.IV Методики...».
В судовому засіданні представник позивача Голубєва З.В. заявлені позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити. Представник відповідача адвокат Удовиченко О.Ю. просила у позові відмовити.
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 12 жовтня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" та ОСОБА_1 було укладено Договір № 1203 на постачання теплової енергії. Відповідно до п. 1.4. Договору теплова енергія подається споживачу за адресою: АДРЕСА_1 . Договірні зобов`язання відповідачем в повному обсязі не виконані, внаслідок чого за ним обліковується борг за надані послуги за період з жовтня 2021 року по жовтень 2025 року в сумі 58186,08 грн. Крім того, розрахунок пені за заборгованістю становить 1837,34 грн., сума інфляційних нарахувань становить 9302,81 грн., загальна сума 3% річних становить 3280,93 грн.
Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» встановлені права та обов`язки споживача теплової енергії і, зокрема, обов`язок своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
У офіційному виданні «Голос України» № 231 від 09.12.2017 був опублікований Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ (далі - Закон).
Відповідно до пункту 1 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 10.12.2017), та вводиться в дію з 01.05.2019, крім окремих його положень, які вводяться в дію пізніше. 
Згідно з частинами 1, 3 статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
У статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до змісту положень статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг, зокрема, належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньо-будинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).
В частині 1 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції Закону № 1060-IX від 03.12.2020) встановлено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:
1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;
2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;
3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.
Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).
У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.
Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 21.08.2019, №830, Положенням про Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 року, № 315 про затвердження «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг» та іншими нормативно-правовими актами України. 
Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу теплової енергії та частини 1 статті 25 цього Закону, теплопостачальна організація має право укладати договори купівлі-продажу теплової енергії із споживачами.
Відповідно до частини 7 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до абзацу 3 пункту 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.
Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 було затверджено Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019, які набрали чинності 01.10.2021 Правила надання послуги з постачання теплової енергії та Типовий договір з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 р., викладено в новій редакції.
Відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021) ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з постачання теплової енергії (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримати послугу з постачання теплової енергії (далі - послуга), та визначають вимоги до якості послуги, одиниці вимірювання обсягу спожитої споживачем теплової енергії, порядок оплати.
Відповідно до пункту 13 цих Правил надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах.
Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги.
Статтею 25 Закону України «Про теплопостачання», закріплено права та основні обов`язки споживача теплової енергії, яка містить обов`язок споживача на своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Згідно із частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною, першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.
Частиною 4 статті 13 Закону «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.
Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.
Частина 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зазначає «…У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг..».
20.09.2021 року ТОВ «Рівнетеплоенерго» як виконавцем послуг на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання, а також в усіх дільницях ТОВ «Рівнетеплоенерго» з вересня 2021 року і по даний час на інформаційних стендах розміщена інформація про необхідність укладення договору з примірником договору
Відповідач протягом 30 днів не повідомляв позивача про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та заперечень або протоколу розбіжностей до нього позивач не отримав.
Отже, враховуючи відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-денного строку з моменту розміщення на офіційному сайті індивідуального договору на послуги з постачання теплової енергії, Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.11.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» та ОСОБА_1 вважається укладеним з 01.11.2021 року. 
Відповідно до п 5. Типового індивідуального договору «Про надання послуги з постачання теплової енергії», виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (пункт 1 договору).
Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця (пункт 2 договору).
Згідно з пунктом 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг.
Відповідно до пункту 30 вказаного договору плата за послуги постачання теплової енергії складається з: - плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022, та Методики розподілу, що розраховується, виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; - плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про які розміщується на веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або веб-сайті виконавця.
Згідно з пунктом 5 договору обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Згідно з ч. 2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», визначений за допомогою вузла комерційного обліку обсяг спожитої у будівлі теплової енергії, включає, зокрема, обсяги теплової енергії на опалення місць загального користування, забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення та гарячого водопостачання та розподіляється між всіма споживачами пропорційно опалюваній площі квартири. 
Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.
Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.
Щодо нарахованих послуг з постачання теплової енергії.
Відповідно наданого до Позовної заяви розрахунку заборгованості за теплопостачання, вказано роз`яснення до проведених розрахунків по періодам нарахування щодо об`єкту споживання, згідно котрого проводяться нарахування з зазначеним нарахуванням та методом нарахування, а саме: - АДРЕСА_2 – площа приміщення 45,5 м 2 ; нарахування відбувається по місцям загального користування (далі – МЗК) та мінімальна частка використаної теплової енергії від будинку.
Згідно п. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.
Новими договорами, які вступили в дію 1 листопада 2021 року, змінено підхід до розподілу обсягів спожитих у будівлі послуг, а саме передбачено застосування «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затвердженої Наказом Мінрегіонбуду №315 від 22.11.2018 року. Відповідно до Методики загальний обсяг спожитої теплової енергії, визначений за допомогою вузла комерційного обліку теплової енергії, складається з наступних складових: - обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення, визначений за показниками лічильника; - обсягу спожитої теплової енергії на опалення приміщення, донарахований до мінімальної частки середнього питомого споживання (середнє споживання із загального обсягу спожитого тепла у будинку для нежитлових приміщень (квартир) з індивідуальними лічильниками); - обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку; - обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.
Розподіл обсягів спожитих у будинку послуг з постачання теплової енергії здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом). Співвласники будівлі повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі.
Пункт 3 р. I Методики розподілу №315 «Розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.
Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.
Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.».
Відповідно до отриманого загального обсягу спожитої теплової енергії по житловому будинку, в якому знаходиться нежитлове приміщення відповідача, згідно до п. 3 р. IІІ Методики розподілу №315 «… розподілу підлягають обсяги спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у відповідності до складових формул 1, 2, наведених у пункті 2 розділу II цієї Методики, залежно від категорії приміщення, надання йому комунальної послуги з постачання теплової енергії на опалення, наявності/відсутності та типу приладів розподільного обліку теплової енергії, дотримання температури повітря в опалюваному приміщенні в нормативно допустимому діапазоні, наявності/відсутності приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку.
Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення (Qопз.б.п) здійснюється згідно з розділом IV цієї Методики.
Для приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях (Qвідкл.пр).
Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, донараховується обсяг теплової енергії Qдонпр.j або Qдонпр.g, якщо фактичне споживання теплової енергії у такому приміщенні менше мінімальної частки середнього питомого споживання, яка визначається відповідно до пунктів 1-3 розділу VI цієї Методики…».
Згідно Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від п.2 ст. 10 «Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування (надалі МЗК) та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі квартири/нежитлового приміщення за Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг (від 22 листопада 2018 року № 315 у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358) (надалі «Методика…»), затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства»; «МЗК – загальнодоступні місця у будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо)».
Відповідно до п.12 р. IV «Методики…» «Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ їх житлових/нежитлових приміщень» та п. 8 р.IV «У разі відсутності даних щодо загальних площ для розрахунків можуть бути застосовані площі, визначені на базі проектних площ відповідної серії будівлі/будинку.
У разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку: для 1-5 поверхової будівлі/будинку – 25 %» - власне за таким розрахунком проводяться нарахування по об`єкту споживача з 01.02.2022 року.
Судом встановлено, що станом на 20.03.2026 року у позивача відсутні дані площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, у зв`язку із чим нарахування обсягу теплової енергії витраченого на загальнобудинкові потреби опалення будинку по АДРЕСА_2 для споживачів проводиться відповідно до п. 8 р.IV «Методики…».
До 01.02.2022 року нарахування проводились по об`єкту споживача відповідно до п. 2 р. ІІІ «Методики…» (в редакції від 22.11.2018 року) «У разі відсутності вузлів розподільного обліку у МЗК та допоміжних приміщеннях будівлі обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі: п'ятиповерхова - 12 %» та п. 2 р.V «Методики…» (в редакції від 22.11.2018 року) «Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення, приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювані приміщення від: індивідуального теплового пункту при регулюванні за погодними умовами - 5 %».
В судовому засіданні також встановлено, що нежитлові приміщення відповідача оснащено індивідуальним лічильником, однак через не передачу та передачу показів лічильника із використанням теплової енергії менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії, розрахунок проводився на мінімальну частку використання теплової енергії котра передбачена відповідно до п. 1 р.VІ «Методики…»
Відповідно до п. 1 р. IV «Методики…» «Для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 oC від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії».
Згідно Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від п.2 ст. 10 «споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті;… для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства..».
Пункт 3 р. I Методики розподілу №315 «Розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.
Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.
Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.».
Відповідно до отриманого загального обсягу спожитої теплової енергії по житловому будинку, в якому знаходиться житлове приміщення відповідача, згідно до п. 3 р. IІІ Методики розподілу №315 «… розподілу підлягають обсяги спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у відповідності до складових формул 1, 2, наведених у пункті 2 розділу II цієї Методики, залежно від категорії приміщення, надання йому комунальної послуги з постачання теплової енергії на опалення, наявності/відсутності та типу приладів розподільного обліку теплової енергії, дотримання температури повітря в опалюваному приміщенні в нормативно допустимому діапазоні, наявності/відсутності приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку.
Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення (Qопз.б.п) здійснюється згідно з розділом IV цієї Методики.
Для приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях (Qвідкл.пр).
Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, донараховується обсяг теплової енергії Qдонпр.j або Qдонпр.g, якщо фактичне споживання теплової енергії у такому приміщенні менше мінімальної частки середнього питомого споживання, яка визначається відповідно до пунктів 1-3 розділу VI цієї Методики…».
Відповідно до довідок про кількість використаної теплової енергії, які надаються Відповідачем, кількість використаної теплової енергії з періоду 01.11.2021 року становить 0.
За таких підстав, розрахунок мінімальної частки за проводився згідно п. 1 р. IV «Методики…» за наступною формулою: (показник будинку-показник МЗК)/опал.площу*50%*площу приміщення офісу ОСОБА_1 -показник лічильника офісу ОСОБА_1 . 
Відповідно до п. 3 р. VІ «Методики…» «Приміщенню з комбінованою системою опалення, яке оснащене вузлом розподільного обліку теплової енергії або вузлом розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), здійснюється донарахування обсягу теплової енергії з урахуванням особливостей влаштування такої системи опалення».
Тобто, у випадку використання у приміщеннях відповідача систем комбінованого опалення (альтернативних джерел опалення) відповідачу необхідно надати до ТОВ «Рівнетеплоенерго» відповідний проект для уникнення в майбутніх періодах донарахувань послуг з постачання теплової енергії.
Судом встановлено, що на час розгляду справи судом, позивачу, ТОВ «Рівнетеплоенерго», проекту на системи комбінованого опалення (альтернативних джерел опалення) не надано відповідачем.
В 2015 році у приміщенні відповідача проведено реконструкцію системи опалення з встановленням окремого вузла обліку теплової енергії із влаштуванням вузла обліку теплової енергії в приміщенні по АДРЕСА_2 на підставі технічних умов №185 від 09.07.2015 року та робочого проекту.
Відповідно до технічних умов п.7 «Місце врізки – тепловий вузол системи опалення будинку…».
Пункт 3 р. I Методики розподілу №315 «Розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.
Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.
Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках - розрахунково.».
Відповідно до отриманого загального обсягу спожитої теплової енергії по житловому будинку, в якому знаходиться нежитлове приміщення відповідача, згідно до п. 3 р. IІІ Методики розподілу №315 «… розподілу підлягають обсяги спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у відповідності до складових формул 1, 2, наведених у пункті 2 розділу II цієї Методики, залежно від категорії приміщення, надання йому комунальної послуги з постачання теплової енергії на опалення, наявності/відсутності та типу приладів розподільного обліку теплової енергії, дотримання температури повітря в опалюваному приміщенні в нормативно допустимому діапазоні, наявності/відсутності приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку.
Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення (Qопз.б.п) здійснюється згідно з розділом IV цієї Методики.
Для приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях (Qвідкл.пр).
Для опалюваного приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, донараховується обсяг теплової енергії Qдонпр.j або Qдонпр.g, якщо фактичне споживання теплової енергії у такому приміщенні менше мінімальної частки середнього питомого споживання, яка визначається відповідно до пунктів 1-3 розділу VI цієї Методики…».
Відтак, позивач, керуючись вимогами чинного законодавства здійснив донарахування обсягу теплової енергії, оскільки фактичне споживання теплової енергії у приміщенні, що належить ОСОБА_1 менше мінімальної частки середнього питомого споживання.
Щодо надання послуги постачання теплової енергії суд враховує таке.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. №830 обов`язок щодо забезпечення готовності до надання послуги внутрішньобудинкових систем, що розташовані в будівлі (у тому числі багатоквартирному будинку), приміщенні, споруді і призначені для надання послуги, покладається на власника такої будівлі (співвласників багатоквартирного будинку), приміщення, споруди, якщо зазначений обов`язок не покладено на управителя, виконавця за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем чи іншу особу відповідно до закону або договору.
Правилами підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10.12.2008 р. № 620/378, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України, встановлюються єдиний порядок підготовки теплових господарств (будівель, приміщень, споруд) до опалювального періоду.
Для визначення стану готовності теплових господарств до роботи в опалювальний період відповідними розпорядчими документами власників (керівників) цих господарств створюються комісії з перевірки готовності цих господарств до роботи в опалювальний період, створеними згідно з пунктом 1.2 розділу Х Правил.
Комісіями оформляється Акт стану готовності до роботи в опалювальний період, за формою яка наведена у додатку №1 Правил.
Відповідно до п. 6 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 передбачено, що «…Виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості, що забезпечує надання послуги встановленим нормативам: за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем - до межі внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі) та інженерно-технічних систем приміщення споживача; за договором з колективним споживачем, колективним договором, індивідуальним договором, договором з власником (користувачем) будівлі - до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі)…».
Пунктом 7 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 передбачено, що «…Визначення кількості та якості послуги здійснюється відповідно до умов договору: 1) за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії та іншими засобами вимірювальної техніки - для колективного договору, договору з колективним споживачем, договору з власником (користувачем) будівлі, індивідуального договору; 2) з урахуванням показань вузла (вузлів) розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії (у разі їх наявності) або дотриманням нормативної температури повітря у приміщеннях (для приміщень, не оснащених вузлами розподільного обліку/приладами-розподілювачами теплової енергії) - для індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем.…».
Станом на 20.03.2026 року між ТОВ «Рівнетеплоенерго» та співвласниками житлового багатоквартирного будинку/Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 не має укладених договорів: індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективного договору, договору з колективним споживачем, договору з власником (користувачем) будівлі.
ТОВ «Рівнетеплоенерго» надає послуги з постачання теплової енергії для співвласників житлового багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 за індивідуальними договорами.
Згідно п. 12 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 визначено, що «…Обов`язок щодо забезпечення готовності до надання послуги внутрішньобудинкових систем, що розташовані в будівлі (у тому числі багатоквартирному будинку), приміщенні, споруді і призначені для надання послуги, покладається на власника такої будівлі (співвласників багатоквартирного будинку), приміщення, споруди, якщо зазначений обов`язок не покладено на управителя, виконавця за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем чи іншу особу відповідно до закону або договору…».
Відповідно до п. 15 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 визначено, що «…Обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання здійснюється відповідно до Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 15 серпня 2018 р. № 219. 
Виконавець здійснює обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за умови укладення із споживачем індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем.…».
П.7 Розділу ІІІ Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15 серпня 2018 року № 219 «… У випадку аварії внутрішньобудинкової системи виконавець має невідкладно її ліквідувати. Якщо внаслідок аварії було припинено надання споживачам комунальної послуги, виконавець вживає усіх можливих заходів для якнайшвидшого відновлення надання комунальної послуги…».
Пунктом 4 ст. 10 Закону України «Комерційний облік теплової енергії та водопостачання» передбачає, що розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Згідно ч. 3 Розділу І Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 передбачено, що «… Розподіл між споживачами обсягу спожитих комунальних послуг здійснюється на підставі визначених на розрахункову дату споживання (фактичних, розрахункових або скоригованих (приведених)) обсягів комунальної послуги за відповідний розрахунковий період. Розрахунковою датою є останній день розрахункового періоду.
Розподіл обсягів спожитих у будівлі/будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.
Розподіл між споживачами загального обсягу спожитої комунальної послуги у будівлі/будинку за відповідний розрахунковий період (далі - розподіл) здійснюється з урахуванням показань вузлів комерційного та розподільного обліку (теплолічильників, лічильників холодної води, лічильників гарячої води), установлених як у приміщеннях, так і за їх межами, або приладів-розподілювачів теплової енергії, установлених на опалювальних приладах опалюваних приміщень, а в окремих випадках – розрахунково…».
Також, варто звернути увагу, що подача теплової енергії згійснювалась згідно затверджених температурних графіків роботи котелень, та станом на дату подачі позову до суду ТОВ «Рівнетеплоенерго» не отримувало звернень щодо неналежної кількості чи якості наданої послуги.
Позивач, ТОВ «Рівнетеплоенерго» звернувся з позовом щодо стягнення заборгованості утвореною за нежитловим приміщенням «офісом» за адресою: АДРЕСА_2 , власником (споживачем) якого є ОСОБА_1 та використовує дане приміщення для здійснення господарської діяльності. 
Відповідно до роз`яснення від 28.06.2013 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг «Щодо надання роз`яснень (стосовно тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання холодної та гарячої води для різних категорій організацій, установ та населення)» визначено що «… До житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру…», а відповідно тариф визначений для категорії «населення» для ОСОБА_1 не застосовується.
Відповідно до статей 525, 526, 627, 629 ЦК України, зобов`язання може виникнути на підставі договору, який є обов`язковим до виконання сторонами на погоджених ними умовах, виходячи з принципу свободи договору, із врахуванням законодавчо встановленої заборони односторонньої відмови від зобов`язання за договором.
Загальна площа по будинку обраховується позивачем, на підставі даних про об`єкти, отриманих від усіх споживачів тепла, котрі знаходяться в будинку (житлова та комерційна нерухомість, прибудови до будинку). Наведені в розрахунку відомості про загальну площу будинку є результатом опрацювання даних первинних документів наданих споживачами. 
Опалювальна площа по житловому будинку, обраховується приміщеннями у будівлі/будинку, які забезпечуються тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря.
Позивач відповідно до укладених договорів, отриманих копій технічних паспортів/проектів/актів та іншої передбаченої законодавством України документації котру надають споживачі послуги, проводить нарахування за спожиті послуги.
Площа споживачів може змінюватись, про що відповідно до п. 26 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022) «споживач надає виконавцю інформацію про опалювану площу (об`єм) приміщення. У разі зміни опалюваної площі (об`єму) приміщення споживач надає у місячний строк виконавцю інформацію про таку зміну разом з копією технічного паспорта приміщення з метою подальшого внесення змін до договору.».
В судовому засіданні представник позивача підтвердила, що позивач неодноразово ставив питання про отримання даних у ОСББ/Управляючих компаній, однак станом на сьогодні УК «Чистота і порядок» управитель житлового багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_2 , не надав для ТОВ «Рівнетеплоенерго» вищевказаної інформації.
Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач належним чином надав послуги з постачання теплової енергії, однак відповідачем належним чином взяті на себе зобов`язання не виконано, чим спричинено заборгованість перед ТОВ «Рівнетеплоенерго».
Таким чином, оскільки житловий багатоквартирний будинок по АДРЕСА_2 повністю не від`єднано від мереж централізованого опалення, теплопостачальною організацією проводиться нарахування плати за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку. Відповідач зобов`язаний нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими співвласниками квартир/нежитлових приміщень.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені дослідженими доказами у справі, тому позов підлягає до задоволення.
Разом з тим, суд вважає за необхідне застосувати строк позовної давності.
Суд критично оцінює те, що за період з жовтня 2021 року по жовтень 2025 року відповідачем було сплачено за послуги з постачання теплової енергії в сумі 203,88 грн., оскільки відповідач стверджує, що дана сума сплачувалась не за отримані послуги, а за абонентське обслуговування.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. 
Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
Згідно з частинами першою, п`ятою ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Так, у даному випадку, позивач просить стягнути заборгованість, яка виникла з 01.11.2021 року. У даному випадку необхідно застосувати позовну давність до вимоги про стягнення коштів за період з 01.11.2021 року по 31.12.2022 року (з урахуванням дати подачі позову - 31.12.2025 р.).
Отже, до сплати підлягає борг у сумі 40608,01 грн. (58186,08 грн. - 17578,07 грн.), де 17578,07 грн. - борг нарахований за період з 01.11.2021 року по 31.12.2022 року.
У зв`язку з цим необхідно перерахувати розрахунок пені за заборгованістю, який становить 1 248,44 грн., суму інфляційних нарахувань, яка становить 5 892,67 грн. та загальну суму 3% річних, яка становить 2 005,93 грн.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Враховуючи часткове задоволення позову позивачу необхідно компенсувати сплачений ним судовий збір у розмірі 2074,97 грн. (3028 грн * 49755,03 грн / 72607,16 грн), де 49755,03 грн - загальна сума заборгованості.
Крім того, відповідач просить розстрочити виконання рішення у разі задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 345 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
З пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 слідує, що ОСОБА_1 є людиною з інвалідністю 2 групи із загальним захворюванням.
З пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 слідує, що ОСОБА_2 (дружина відповідача) є людиною з інвалідністю 2 групи.
Також долучено виписки із медичної карти стаціонарного хворого, з яких слідує, що ОСОБА_1 неодноразово за 2025-2026 рр. проходив лікування в різних медичних установах.
Відтак, наявні підстави для розстрочення виконання такого рішення.
Суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення про стягнення заборгованості строком на один рік з дня набрання рішенням законної сили, шляхом сплати щомісячних платежів у сумі 4 146 грн. 25 коп. до 30 числа кожного місяця. Суд виходив з такого розрахунку: 49755,03 грн / 12 міс.
Керуючись ст. 3, 4, 10 - 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" основний борг у розмірі 40608 грн. 01 коп., інфляційні втрати у розмірі 5 892,67 грн, три відсотки річних у розмірі 2 005,93 грн, пеню в розмірі 1 248,44 грн.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Судовий збір в розмірі 2074,97 грн. компенсувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Розстрочити виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 травня 2026 року у цивільній справі № 569/28610/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надану послугу з постачання теплової енергії у розмірі 40608 грн. 01 коп., інфляційні втрати у розмірі 5 892,67 грн, три відсотки річних у розмірі 2 005,93 грн, пеню в розмірі 1 248,44 грн. строком на один рік з дня набрання рішенням законної сили, шляхом сплати щомісячних платежів у сумі 4 146 грн. 25 коп. до 30 числа кожного місяця.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго", місцезнаходження: вул. Д. Галицького, 27, м. Рівне, 33019, ЄДРПОУ 35698008.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повне судове рішення складено 01.06.2026.
Суддя Н. Г. Кучина