Справа № 212/2201/26
2/212/3191/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2026 року       м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу, у складі: головуючого судді Зіміна М.В., за участю секретаря судового засідання Пелешенко К.В., в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:
У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі – ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27.04.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» (далі – ТОВ «СЛОН КРЕДИТ») та  ОСОБА_1 укладено Договір № 1580451 про надання споживчого кредиту. За умовами вказаного Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало  ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3900,00 грн, на строк 359 днів, з 27.04.2024 по 22.04.2025 шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 . Вказує, що відповідач свої зобов`язання за Договором № 1580451 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024 належним чином не виконала та загальна сума заборгованості за цим Договором становить 18134,99 грн., з яких: 3899,99 грн. – тіло кредиту, 12285,00 грн. – заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 1950,00 грн. – штрафні санкції.
24 грудня 2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право вимоги на підставі Договору факторингу № 24122024, зокрема за Договором № 1580451 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024.
У період з 25.12.2024 по 22.04.2025 ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» здійснено нарахування процентів за Договором № 1580451 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024 процентів в розмірі 6961,50 грн.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором № 1580451 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024 у загальному розмірі 25096,49 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Ухвалою суду від 12 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення поштової кореспонденції за місцем реєстрації відповідача, відзив на позов до суду не подала. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 27.04.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та  ОСОБА_1 укладено Договір № 1580451 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний». Вказаний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Т433.
За умовами вказаного Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало  ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 3900,00 грн, на строк 360 днів, з 27.04.2024 по 22.04.2025 шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,50% від суми кредиту за кожен день користування.
Відповідно до п. 6.4. Договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 195,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 39,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Зазначену інформацію щодо умов надання кредиту за Договором № 1580451 надано  ОСОБА_1 у Паспорті споживчого кредиту.
27 квітня 2024 року о 13:59:12 год ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» в Реєстрі платіжної інфраструктури ТОВ «Пейтек» здійснено перерахування коштів на платіжну карту № НОМЕР_1 в розмірі 3900,00 грн.
24 грудня 2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право вимоги на підставі Договору факторингу № 24122024, зокрема за Договором № 1580451 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18134,99 грн., з яких: 3899,99 грн. – тіло кредиту, 12285,00 грн. – заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 1950,00 грн. – штрафні санкції.
Положеннями ч. 1 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем укладено Договір № 1580451 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024 з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором та відповідно наявність між сторонами кредитних відносин, а також підтвердженим факт відступлення ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань (включаючи проценти, пеню та інші платежі) за вказаним договором.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Позичальник зобов`язаний, відповідно до ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно розрахунку заборгованості, наявного в матеріалах справи, за Договором № 1580451 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» нараховано  ОСОБА_1 проценти за користування грошовими коштами за 119 календарних днів за період з 25.12.2024 по 22.04.2025 у розмірі 6961,50 грн.
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 1580451 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024 відповідач  ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у загальному розмірі 25096,49 грн., яка складається з: 3899,99 грн. - заборгованість за кредитом; 12285,00 грн. – заборгованість за нарахованими первісним кредитором процентами; 6961,50 грн. – заборгованість за нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» процентами; 1950,00 грн. - штрафні санкції.
На підставі викладеного у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань, суд доходить переконання про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 1580451 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024 заборгованості у розмірі 2346,49 грн., яка складається з: 3899,99 грн. - заборгованість за кредитом; 12285,00 грн. – заборгованість за нарахованими первісним кредитором процентами; 6961,50 грн. – заборгованість за нарахованими ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» процентами.
Щодо позовних вимог про стягнення штрафних санкцій в розмірі 1950,00 грн. суд зазначає наступне. 
Так, п. 6.4. Договору № 1580451 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024 визначає, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 195,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 39,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
Пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З 24.02.2022 по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022 на території України діє воєнний стан. 
Умовами Договору № 1580451 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.04.2024 встановлено сплату на користь кредитодавця (позикодавця) штрафу за прострочення зобов`язання. Водночас, штрафи нараховані під час дії воєнного стану за цим договором підлягають списанню кредитодавцем з 24 лютого 2022 року, у зв`язку з чим суд приходить до переконання про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу в розмірі 1950,00 грн.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На виконання вказаних вимог закону позивачем надано: Договір №10/12-2024 про надання правової допомоги від 10.12.2024, укладеного з адвокатом Столітнім М.М.; Заявку № 14592 на виконання доручення до Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; Акт № 14592 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, відповідно до якого адвокат Столітній М.М. надав ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» правничу допомогу на загальну суму 10000,00 грн.
Суд погоджується із наведеним розрахунком в повному обсязі, враховуючи співмірність складності справи та виконаних адвокатом робіт, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 10000,00 грн.
За частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з  ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 11, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за Договором № 1580451 про надання споживчого кредиту від 27.04.2024 в сумі 23146,49 гривень, судовий збір у сумі 2662,40 гривень, витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10000,00 гривень.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», місцезнаходження юридичної особи: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд.27, прим.2, ЄДРПОУ 44559822.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Рішення складено та підписано 07 травня 2026 року.

Суддя:        М.  В.  Зімін