ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
06 травня 2026 року 	м. Тернопіль	Справа № 921/228/26 	

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Руденка О.В.  
при секретарі судового засідання Касюдик О.О.
розглянув справу
за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до відповідача Шумської міської ради 
про стягнення 10 853,47 грн боргу у тому числі: основного боргу в сумі 4 344,58 грн, пені в сумі 692,64 грн, інфляційних втрат у розмірі 2 502,46 грн, 15% річних у сумі 3 313,72 грн.
за участі представників сторін: 
позивача: Валентинова О. М. - самопредставництво (в режимі відеоконференції).
Суть справи:
До Господарського суду Тернопільської області через систему "Електронний суд" поступила позовна заява Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Шумської міської ради про стягнення боргу.
Судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
В обґрунтування заявлених вимог, підтриманих у судовому засіданні повноважним представником, позивач посилається на те, що його контрагентом не виконано належним чином умов типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" в частині повної оплати, через що в останнього виникла заборгованість, сума якої, з врахуванням пені, 15% річних та інфляційних втрат, заявлена до стягнення у судовому порядку.
Представник відповідача у судове засідання не прибув, разом з тим в матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву №03-05/1787 від 23.04.2026 , у якому позовні вимоги останній заперечив частково, посилаючись на те, що міській раді про існування даного договору та наявність заборгованості за спожиту електричну енергію стало відомо лише при отримані вимоги від 11.02.2025 №44/11-010247. Це обумовлено тим, що під час реорганізації Васьковецької сільської ради шляхом приєднання до Шумської ради при передачі матеріальних цінностей та документів, посадові особи не передали міській раді та не повідомили про наявність вищезазначеного договору.
Зважаючи на це міська рада не змогла виконати свої зобов`язання по оплаті за спожиту електричну енергію, згідно тарифів чинних на момент укладення даного договору в повному обсязі. На даний час, згідно положень Бюджетного кодексу України після завершення бюджетного 2021 року міська рада не може самостійно сплатити будь – яку заборгованість за своїми зобов`язаннями, в тому числі і заборгованість за спожиту електроенергію.
Щодо нарахованих санкцій міська рада зазначила, що приписами частини шостої статті 232 ГК України, діючого на момент укладення договору передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Водночас, хоча законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду, однак його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу такого строку не може бути змінений за згодою сторін. Враховуючи заперечення вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Разом з тим просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Крім цього, у відзиві відповідач також просить суд розглядати справу без участі представника міської ради.
Позивач у відповіді на відзив №б/н (вх.№3226) від 27.04.2026 заперечив щодо тверджень відповідача. Зазначає, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.04.2022 № 413 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 25 лютого 2022 року № 332 та визнання такою, що втратила чинність, постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року № 766" надано настанову щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення (підпункт 16 п.1). Позивачем взято до уваги вищезазначену постанову НКРЕКП та нараховано відповідачу пеню за період з 02.03.2021 по 23.02.2022 (359 днів).
Справа розглядалась в режимі відеоконференції з технічною фіксацією (звукозапис) судового процесу відповідно до ст.ст. 197, 222 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи господарський суд встановив наступне. 
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р (з наступними змінами) Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01 січня 2019 року до 31 грудня 2026 року.
Положеннями частини 6 статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному вебсайті.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила) затверджено типовий договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до Правил).
Пунктом 1.2.9 вказаних Правил передбачено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначається постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил). Цей правочин є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".
Електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних вебсайтах (п. 3.2.1 Правил).
На виконання вимог ч. 11 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" в мережі Інтернет за адресою: www.uie.kiev.ua ДПЗД "Укрінтеренерго" було розміщено публічну оферту: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", комерційну пропозицію № 5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" (додаток № 1 до договору).
Відповідно до положень статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.
Пунктом 1.2.9 ПРРЕЕ передбачено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначається постачальником "останньої надії" на основі типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".
Васьковецьку сільську раду, правонаступником прав та обов`язків якої з 08.06.2021 в результаті реорганізації стала Шумська міська рада , було віднесено до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює постачальник "останньої надії" з 01.01.2021, що підтверджується листом ВАТ "Тернопільобленерго" від 11.01.2021 № 131/39 та Повідомленням про переведення Споживача.
Листом від 04.03.2021 № 44/09– 2337/ПОН ДПЗД "Укрінтеренерго" направлено Васьковецькій сільській раді примірник договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" з додатками, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення штрих-код 0100189537837.
Відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Таким чином між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (як Постачальником) та Васьковецькою сільською радою (Споживач) укладався Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (надалі - Договір), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (п. 2.1 договору).
Відповідно до п. 3.1. Договору Постачальник здійснює постачання електричної енергії Споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії Споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених в п. 3.2. цієї глави.
Електрична енергія постачається до електроустановок Споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Початок постачання електричної енергії Споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ. У разі фактичного споживання електричної енергії за відсутності договору про постачання електричної енергії з іншим електропостачальником умови договору з постачальником "останньої надії" вважаються прийнятими споживачем (п.п. 3.4, 3.6-3.7 Договору).
Відповідно до п.5.1 укладеного правочину Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до цього договору.
Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.2 Договору). 
Положеннями п. 5.3, 5.7 укладеної угоди визначено, що ціна (тариф) на електричну енергію визначається Постачальником, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором. Ціна (тариф) має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.
Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п. 5.8 Договору). 
Згідно з п. 5.10. правочину оплата виставленого Постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.
Порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії на певну дату чи протягом відповідного періоду визначається відповідно до комерційної пропозиції до цього договору (п. 5.14).
Споживач зобов`язався повідомляти Постачальника з першим оплаченим рахунком за спожиту електричну енергію про прийняття (акцептування) умов Договору; забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору. У свою чергу Постачальник зобов`язався забезпечувати постачання електричної енергії в порядку та на умовах, визначених цим Договором; обчислювати і виставляти рахунки Споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та порядку, передбаченому ПРЕЕ та цим Договором (п. 1 п. 6.2., пп. 1, 3 п. 7.2 угоди).
Згідно з п. 13.1 цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб. 
Додаток № 1 до договору містить комерційну пропозицію №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії".
Зі змісту наведеної Комерційної пропозиції вбачається, що їх предметом є постачання електричної енергії як товарної продукції (код 09310000-5 за ДК 021:2015).
У пунктах 1, 3 Комерційної пропозиції №3 визначено наступне: ціна на електричну енергію формується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП №1179 від 05.10.2018; Постачальник оприлюднює ціни на електричну енергію на вебсайті ДПЗД "Укрінтеренерго" (www.uie.kiev.ua) не пізніше ніж за 1 день до їх застосування та порядок формування ціни на електричну енергію. Умови даної пропозиції поширюються на територію України, крім території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.
Пунктами 4.1. - 4.2. Комерційної пропозиції передбачено, що Споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку. 
У разі не отримання рахунку Споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію. 
Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від Оператора системи розподілу (передачі) (далі - ОС). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.
Відповідно до п. 4.3 Комерційної пропозиції №3 рахунки вважаються отриманими Споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу Споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС Постачальнику.
Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом).
У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).
Пунктом 4.4 Комерційної пропозиції №3 передбачено, що Акт купівлі-продажу електричної енергії (далі - Акт купівлі-продажу) складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії Споживачем, отриманих від оператора системи.
Після завершення розрахункового періоду та отримання даних від оператора системи Постачальник надсилає на адресу електронної пошти Споживача скановану версію Акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку. Споживач у триденний термін після отримання сканованої версії Акту купівлі-продажу зі свого боку підписує його та направляє скановану версію Акту купівлі-продажу на адресу електронної пошти Постачальника.
Оригінал Акту купівлі-продажу у двох примірниках надсилається поштою на поштову адресу Споживача.
Підписаний з боку Споживача один екземпляр оригіналу Акту купівлі-продажу в триденний термін повертається на поштову адресу Постачальника. 
Додатковою угодою доповнено Договір пунктами 2.3 та 2.4 наступного змісту: найменування предмета закупівлі: за кодом згідно Національного класифікатора ДК 021:2015-09310000-5 – Електрична енергія (постачання електричної енергії). Обсяг постачання електричної енергії на 01.01.2021-31.03.2021 за Відкритим акціонерним товариством "Тернопільобленерго" як оператором системи розподілу передачі становить (кВТ8год): 2910 кВт/год. (січень – 950 кВт/год., лютий - 980 кВт/год., березень - 980 кВт/год.)
Також доповнено Договір пунктами 5.17, 5.18 та 5.19, зокрема передбачено, що вартість послуг за цим Договором визначається як очікувані вартість обсягів постачання електричної енергії протягом періоду, вказаного у пункті 2.4 цього Договору та становить: 10 931,03 грн, крім того ПДВ 2 186,21 грн, всього з ПДВ – 13 117,24 грн. Вартість послуг за цим договором може змінюватися у випадках, передбачених діючим законодавством України, зокрема статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Внесення таких змін узгоджується шляхом підписання додаткового угоди до цього Договору.
Пункт 13.1 Договору викладено в новій редакції: "Цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України з 01.01.2021 та діє по 31.12.2021 року, а в частині постачання електричної енергії по 31.03.2021 року (включно), але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за договором."
На час дії Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", діяла Комерційна пропозиція №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії".
На виконання договірних умов , за даними оператора системи розподілу ВАТ "Тернопільобленерго" на підставі Звіту про фактичне споживання електричної енергії за січень 2021 року позивачем поставлено Васьковецькій сільській раді у січні 2021 року електроенергію обсягом 950,00 на суму кВт/год. на суму 4 344,58 грн, що підтверджується Актом № 006177 купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період січень 2021 року від 31.01.2021 року та рахунком № 000004393976/18/О01/11993 від 18.02.2021 на обсяг споживання електричної енергії – 950,00 кВт/год. на суму 4 344,58 грн.
Однак, відповідач не сплатив поставлену електроенергію на суму 4 344,58 грн.
Позивач направив на адресу органу місцевого самоврядування вимогу №44/11-010247 від 11.02.2025 про сплату заборгованості.
Шумська міська рада листом №03-05/710 від 20.03.2025 повідомила позивача, що у неї відсутня будь - яка інформація щодо виконання договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", а тому вимога залишена без задоволення.
Наведені обставини слугували підставою для звернення Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до суду із відповідним позовом.
Дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних міркувань.
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією їх породжують. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
В розумінні статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Матеріали справи свідчать про те, що укладений між сторонами у справі правочин за своєю правовою природою є договором поставки, згідно з яким та в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 2 статті 714 ЦК України обумовлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Згідно з частиною 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.632 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Незважаючи на наведені законодавчі приписи та договірні умови, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав. Адже, в порушення досягнутих контрагентами домовленостей, в повному обсязі оплати за поставлену у січні 2021 року електроенергію не здійснив.
Крім того позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у сумі 2 502,46 грн та 15% річних у сумі 3 313,72 грн.
Як слідує з правових позицій Верховного Суду, інфляційні втрати та відсотки річних не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора, у зв`язку із знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та користування цими коштами (висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19, від 22.02.2022 у справі № 924/441/20).
Так, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При цьому в п. 7.4 Комерційної пропозиції укладеного сторонами договору встановлено, що Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.
Отже нарахування інфляційних витрат та 15% річних також було передбачено у комерційній пропозиції, що є додатком 1 до договору, і сторони визначили збільшений розмір річних, ніж вказаний у ст. 625 ЦК України.
За таких обставин, зважаючи на встановлене судом прострочення відповідачем грошового зобов`язання, вимоги про стягнення інфляційних втрат та процентів річних є такими, що заявлені правомірно.
Проаналізувавши наведений позивачем розрахунок позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат та 15% річних, враховуючи дату виникнення боргу, період існування заборгованості та її розмір, провівши відповідний перерахунок, суд вважає, що стягненню підлягають інфляційні втрати в розмірі 2 502,46 грн та 15% річних в розмірі 3 312 грн. В решті позову слід відмовити за необґрунтованістю.
Згідно розрахунку позивача розмір пені за період з 02.03.2021 по 23.02.2022 становить 692,64 грн.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, серед іншого, неустойкою.
Стаття 549 Цивільного кодексу України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 5.11 Договору у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплати пені у розмірі, яка зазначається в комерційній пропозиції. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором.
Пунктами 6.1 Комерційної пропозиції визначено, що за внесення передбачених умовами Договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційної пропозицією, Постачальник має право нарахувати Споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.
Пунктом 14.1 Комерційних пропозицій визначено, що керуючись ст. 259 ЦК України сторони домовились встановити у цьому Договорі збільшений строк позовної давності: строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю п`ять років; строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю п`ять років.
Досліджуючи відповідність зазначених нарахувань законодавчим приписам та договірним умовам суд відзначає, що за частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України (чинною на час виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Даною правовою нормою передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. 
У спірних правовідносинах, у п.13 1 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019, котра є невід`ємним додатком до Договору, контрагенти домовилися про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
До того ж , пунктом 7 Розділу IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України було передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Вказаний пункт був введений в дію на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX , який набрав чинності з 2 квітня 2020 року.
Строк дії карантину, встановленого цією постановою неодноразово продовжувався. І лише постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 його було відмінено з 30 червня 2023 року на всій території України.
За таких обставин суд вважає, що позивач мав право нараховувати пеню від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, а саме з 02.03.2021 до закінчення строку дії карантину, тобто 30.06.2023, однак період нарахування пені становить з 02.03.2021 по 23.02.2022, що є правом позивача.
Правова позиція щодо застосування статті 258 ЦК України та пункту 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 903/323/20, від 31.05.2022 у справі № 926/1812/21, від 22.06.2022 у справі № 916/1157/21, від 22.09.2022 у справі № 920/724/21, а тому суд не вбачає підстав для відступу від неї.
Як наслідок, здійснивши перерахунок заявленого до стягнення розміру пені, з урахуванням перелічених вище законодавчих положень та обраного позивачем періоду, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 692,63 грн. Натомість, у задоволенні решти позову в цій частині суд відмовляє за необґрунтованістю.
Інші, долучені до матеріалів справи докази, доводи та пояснення були ретельно досліджені судом, однак наведених вище висновків вони не спростовують. В свою чергу, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України". Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору, суду не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів, наведених учасниками судового процесу в обґрунтування власних правових позицій, оскільки решту аргументів, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують висновків суду.
В порядку ст.ст. 123, 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись ст. ст. 42, 46, 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Шумської міської ради (вул. Українська, будинок 59, м. Шумськ, Тернопільська область, 47100, код ЄДРПОУ 04396259) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, код ЄДРПОУ 19480600) основний борг в сумі 4 344 (чотири тисячі триста сорок чотири) грн 58 коп., пеню в сумі 692 (шістсот дев`яносто дві) грн 63 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 502 (дві тисячі п`ятсот дві) грн 46 коп., 15% річних у сумі 3 312 (три тисячі триста дванадцять) грн та 2 661 (дві тисячі шістсот шістдесят одну) грн 98 коп. судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили. 
3. В решті позову відмовити. 

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, в порядку та строки встановлені ст.ст. 256-257 ГПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст рішення складено 12.05.2026. 

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя О.В. Руденко