Справа №705/1868/26
1-кп/705/776/26 
В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року   м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 
при секретарі судового засідання -  ОСОБА_2 ; 

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань кримінальне провадження № 12026250000000095 від 10.03.2026 року по обвинуваченню: 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, працюючого викладачем кафедри теорії і методики фізичного виховання «Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,- 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, 

В С Т А Н О В И В:

І. Історія провадження.
19.03.2026 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області від прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026250000000095 від 10.03.2026 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2026 визначено головуючого суддю Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 .
Ухвалою судді від 23.03.2026 у кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316 КПК України.
Ухвалою суду від 04.05.2026 у цьому кримінальному провадженні призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

II. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді викладача кафедри теорії і методики спорту Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини, діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись в м. Умань, під час особистої розмови з студентом факультету фізичного виховання ОСОБА_7 , повідомив про необхідність надання йому неправомірної вигоди для написання магістерської роботи ОСОБА_7 та успішного захисту перед членами комісії.
Установлено, що 27.09.2024 близько 07.34 годин у мобільному додатку «Telegram» ОСОБА_4 надіслав студенту факультету фізичного виховання Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини ОСОБА_7 смс повідомлення з абонентського номеру НОМЕР_1 , яким він користується, на абонентський номер НОМЕР_2 номер своєї банківської картки НОМЕР_3 .
У подальшому, 03.10.2024 ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливих мотивів, у мобільному додатку «Telegram» зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 надіслав студенту факультету фізичного виховання Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини ОСОБА_7 смс повідомлення, на абонентський номер НОМЕР_2 та повідомив про необхідність надання йому неправомірної вигоди в розмірі 12 450 гривень, після чого ОСОБА_7 31.10.2024, виконуючи попередню домовленість, з банківської картки НОМЕР_4 о 08.56 годин перерахував частину обумовленої раніше суми коштів, а саме 5000 грн.; 15.11.2024 о 15.39 годин перерахував частину обумовленої раніше суми, грошові кошти в сумі 5000 грн.; 04.12.2024 о 10.55 годин перерахував частину обумовленої раніше суми, грошові кошти в сумі 2400 грн., а всього перерахував коштів на суму 12 400 грн. на банківську картку НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_4 , за написання магістерської роботи та вплив на прийняття рішення уповноваженими особами Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини щодо успішного захисту магістерської роботи.
Після чого, ОСОБА_4 , виконуючи попередні домовленості між ним та ОСОБА_7 10.12.2024 та 11.12.2024 у мобільному додатку «Telegram» зі свого мобільного телефону НОМЕР_1 надіслав ОСОБА_7 повідомлення про успішний захист магістерської роботи з предмету Фізичне виховання на тему «ІНФОРМАЦІЯ_4» та отримання ним оцінки 5А.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди.

ІІІ. Позиція сторін судового провадження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив зазначене кримінально каране діяння.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 , зокрема, заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.
Пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються, є послідовними, логічними і правдивими, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_4 .
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримав у повному обсязі та просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 369-2 КК України у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень 00 копійок.

IV. Положення закону, яким керувався суд.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.
За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.
Судом враховується й те, що згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», із урахуванням продовження строку дії правового режиму, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який наразі триває.
Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 66 КК України пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття обвинуваченого, яке полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Відповідно до ч. 2 ст. 369-2 КК України прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від двох до п`яти років

V. Висновки та мотиви суду.
Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, відмову обвинуваченого від допиту, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись дослідженням документів, які характеризують обвинуваченого. 
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 369-2 КК України, як одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди.
Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий; згідно характеристики №01 від 10.02.2026 року, наданої головою правління ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» ОСОБА_4 проживає разом з сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами опитування сусідів позитивно характеризується, скарг на обвинуваченого від сусідів не надходило;  ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; працює викладачем кафедри теорії і методики фізичного виховання «Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини», одружений, на утриманні має малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно приписів ст. 12 КК України, є нетяжким злочином;
- особу винного, який під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та місце реєстрації, раніше не судимий, одружений, працюючий, на утриманні має двох малолітніх дітей;
- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 70, 71 КК України суд не знаходить.
Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення злочину: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 під час та після вчинення злочинних дій, відношення обвинуваченого до вчиненого. 
Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 369-2 КК України у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень 00 копійок.
У підсумку, дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. 
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати винним  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Речові докази: 
- мобільний телефон «IPHONE 15 PRO MAX IMEI1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 з карткою оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 та Є-сім з номером НОМЕР_7 , з кодом доступу 0304 - повернути ОСОБА_4 ;
- банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_4 ;
- MACBOOK серійний номер С02GVH5KQ6L4 з паролем 0304 - повернути ОСОБА_4 .
Арешт накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.11.2025 на належні ОСОБА_4 мобільний телефон «IPHONE 15 PRO MAX IMEI1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 з карткою оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_1 та Є-сім з номером НОМЕР_7 , з кодом доступу 0304; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_3 ; MACBOOK серійний номер С02GVH5KQ6L4 з паролем 0304 - скасувати.
Заставу, внесену згідно ухвали Придніпровського районного суду м. Черкас від 16.02.2026 (Справа №711/1251/26) ОСОБА_4 в сумі 33 280 гривень на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області, після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_12 ).
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1