КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2026 року м. Київ справа №320/21125/26
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за заявою Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України
до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА»
про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА», в якому просить суд:
- підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 34343079).
Вимоги заяви мотивовані відмовою у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, що стало підставою для винесення рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА».
Ухвалою суду від 19.05.2026 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з врахуванням особливостей, встановлених статтею 283 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено розгляд заяви на 13:30 год. 21.05.2026.
Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на заяву із наведенням мотивів та нормативно-правових підстав з яких відповідач заперечує проти позову або заяву про визнання позову - до 15 год. 00 хв. 20.05.2026.
Представник заявника у судове засідання з`явився, підтримав викладені у заяві вимоги та доводи.
Представник відповідача з`явився в судове засідання 21.05.2026, заперечив проти заявлених вимог, подав до суду відзив, у якому просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки не погоджується з вимогами ГУ ДПС м. Києві, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству України.
Вказує на те, що законні підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «РЕКАХ УКРАЇНА» за пп. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України у спірних правовідносинах відсутні, зокрема виділ, який не супроводжується перебуванням майна реорганізованого платника у податковій заставі на момент прийняття рішення про виділ, не утворює юридичної ситуації, заради якої встановлено зазначену норму.
При цьому, зазначає, що Наказ ГУ ДПС у м. Києві від 23.04.2026 № 2552-п оформлений з порушенням вимог абз. 3 п. 81.1 ст. 81 ПК України, оскільки не містить конкретних фактичних обставин, що становлять підставу для перевірки, а саме відсутня кваліфікаційна ознака пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 ПК України - «за наявності законних підстав для її проведення». 
Відмова директора ТОВ «РЕКАХ УКРАЇНА» у допуску посадових осіб ГУ ДПС у м. Києві до проведення перевірки є реалізацією прямо передбаченого абзацом п`ятим п. 81.1 ст. 81 ПК України права платника податків.
Крім того, зазначає, що заяву ГУ ДПС у м. Києві подано до суду з пропуском імперативного 24-годинного строку, передбаченого ч. 2 ст. 283 КАС України, та граничного 48-годинного строку, передбаченого ч. 3 ст. 283 КАС України. Зазначені строки поновленню не підлягають (ч. 5 ст. 270 КАС України).
Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом вирішено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» зареєстровано як юридична особа 28.04.2006 за адресою: 02099, місто Київ, вул. Бориспільська, буд. 12-В.
Головним управлінням ДПС у м. Києві відповідно до пп.78.1.7. п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI видано Наказ від 23.04.2026 №2552-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та виписано направлення на перевірку №10764 від 13.05.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 34343079), з метою дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2019 по дату завершення перевірки, валютного – за період з 01.07.2019 по дату завершення перевірки, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування – за період з 01.01.2011 по дату завершення перевірки та іншого законодавства за відповідний період.
Зазначені Наказ від 23.04.2026 №2552-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та направлення на перевірку №10764 від 13.05.2026 вручено під особистий підпис директору Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» Раковичу Сергію Валерійовичу 14.05.2026. Також, було вручено запит №1 від 14.05.2026 про надання документів під час перевірки та пред`явлено службове посвідчення від 18.11.2021 ЦА №022675 Сергія Панчохи головного державного інспектора Головного управління ДПС у м. Києві
18.05.2026 на підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві від 23.04.2026 №2552-п та направлення №10764 від 13.05.2026 головним державним інспектором Головного управління у м. Києві Сергієм Панчохою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснено виїзд за фактичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА»: м. Київ, пр. Соборності, 19, офіс 512.
Посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві були виконані передбачені статтею 81 Податкового кодексу України умови допуску до проведення документальної виїзної перевірки, були пред`явлені службові посвідчення посадових осіб та документи, зокрема, наказ від 23.04.2026 №2552-п та направлення на право проведення перевірки №10764 від 13.05.2026, зі змістом яких ознайомлено посадову (службову) особу платника податків – директора Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» Раковича Сергія Валерійовича. 
Директором Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» Раковичем Сергієм Валерійовичем було відмовлено в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, мотивуючи таку відмову її безпідставністю.
На підставі п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України було складено Акт про відмову у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» №4278/Ж6/26-15-07-01-01-21 від 18.05.2026. 
Посадова (службова) особа платника податків – директор Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» Ракович Сергій Валерійович в своїх поясненнях, які додані до Акта про відмову у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки та є його невід`ємною частиною, вказував на те, що наказ від 23.04.2026 №2552-п не містить підстав для проведення перевірки та на дату видання наказу обставини, передбачені пунктом 78.1.7 ПК України, відсутні. Також, зазначив, що відмова у допуску є реалізацією прямо передбаченого Кодексом права платника податків. Вважає, що підстав для застосування адміністративного арешту майна відсутні так як відсутня кваліфікаційна ознака п.п. 94.2.3 ПК України.
Як вказує заявник, підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ Україна» (код ЄДРПОУ 34343079) є норми пп.78.1.7. п.78.1 ст.78 ПК України.
З даних записів в Електронному кабінеті платника податків (ГУ ДПС у м. Києві) встановлено, що ТОВ «РЕКАХ УКРАЇНА» направило до заявника:
15.05.2026 о 08 год. 42 хв. клопотання про складання акту про недопуск посадових осіб ГУ ДПС у м. Києві до проведення документальної позапланової виїзної перевірки (вих. № 14/05/26 від 14.05.2026), зареєстроване ГУ ДПС у м. Києві за вхідним реєстраційним індексом № 66194/6 від 15.05.2026;
15.05.2026 о 15 год. 47 хв. заперечення на запит ГУ ДПС у м. Києві від 14.05.2026 № 1 про надання документів, необхідних для проведення позапланової перевірки (вих. № 14/05/26-02 від 15.05.2026), зареєстровані ГУ ДПС у м. Києві за вхідним реєстраційним індексом № 66705/6 від 15.05.2026.
Такий акт податковим органом оформлено 18.05.2026.
Зважаючи на неможливість здійснення документальної позапланової виїзної перевірки, начальником ГУ ДПС у м. Києві 18.05.2026 о 15:10 год прийнято рішення №45580 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків – Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 34343079).
На підставі зазначеного рішення контролюючий орган звернувся до суду із цією заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-17 (далі - ПК України).
Відповідно до вимог підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно пункту 75.1.2 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначений у статті 78 ПК України.
За змістом пункту 78.4 статті 78 ПК України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. (пункт 78.5 статті 78 ПК України).
Отже, посадові особи контролюючого органу вправі приступити до проведення документальної позапланової перевірки за наявності підстав для її проведення та за умови вручення платнику податку чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення перевірки, а також за умови пред`явлення або надіслання направлення на проведення такої перевірки та пред`явлення службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Як вбачається з наказу Головного управління ДПС в м. Києві від 23.04.2026 № 2552-п, документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «РЕКАХ УКРАЇНА» призначено на підставі п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2019 по дату завершення перевірки, валютного – за період з 01.07.2019 по дату завершення перевірки, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування – за період з 01.01.2011 по дату завершення перевірки та іншого законодавства за відповідний період.
За положеннями п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, 14.01.2025 прийнято рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» від 14.01.2025 про виділ юридичної особи.
18.02.2025 здійснено державну реєстрацію змін до відомостей про товариство з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» щодо юридичної особи – правонаступника у разі виділу ТОВ «МІЙ ЗІР» (код ЄДРПОУ: 45722226). Процедура виділу завершена.
Відповідна інформація була внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно частини першої статті 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
У свою чергу, у постанові від 15.11.2023 у справі № 918/119/21 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що норма статті 104 ЦК України не встановлює вичерпного переліку видів реорганізації юридичної особи, а визначає ті її (реорганізації) види, внаслідок яких юридична особа припиняється.
Відповідно до частини першої статті 109 ЦК України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.
Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.
Правове визначення виділу окреслено й у підпункті 98.1.4 пункту 98.1 статті 98 Податкового кодексу України, згідно з яким під реорганізацією платника податків розуміється, зокрема, виділення з платника податків інших платників податків, а саме передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних капіталів інших платників податків, які створюються власниками корпоративних прав платника податків, що реорганізується, та внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується.
Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала на те, що аналіз наведених норм свідчить, що для виділу притаманна характерна ознака реорганізації - перехід майна, прав та обов`язків юридичної особи, що реорганізується, до її правонаступника. При цьому, обсяг правонаступництва визначається тим майном, правами та обов`язками, які передаються за розподільчим балансом, тобто має місце парцелярне (часткове) правонаступництво.
З огляду на зазначене, Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок, що виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків.
Отже, з огляду на те, що положення п.п. 78.1.7 п. 78.1 ст. 78 ПК України пов`язують виникнення у контролюючого органу права на проведення позапланової перевірки з початком процедури реорганізації юридичної особи (крім перетворення), то після прийняття рішення про виділ з ТОВ «РЕКАХ УКРАЇНА» нового товариства, що є різновидом реорганізації юридичної особи, у заявника виникло право на проведення позапланової документальної перевірки товариства.
При цьому, слід зазначити, що зазначений вище пункт ст. 78 ПК України не пов`язує можливість проведення перевірки платника податків лише з початком проведення процедури реорганізації та не вказує на можливість чи підставу проведення такої перевірки вже після завершення відповідної процедури реорганізації юридичної особи.
Так, Податковий кодекс України не встановлює конкретного строку задля реалізації контролюючим органом права на проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України після виникнення відповідної підстави.
В свою чергу підпункт 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України встановлює декілька самостійних підстав для проведення документальної позапланової перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Однією із таких підстав є обставина початку процедури реорганізації юридичної особи (крім перетворення), наявність якої зумовлює виникнення у контролюючого органу права на проведення документальної позапланової перевірки.
Виникнення такого права є достатньою підставою для призначення і проведення перевірки, яке має бути реалізоване з обов`язковим дотриманням інших умов, встановлених ПК України (зокрема, дотриманням вимог статей 81, 82 ПК України), і обмежене виключно граничним строком, про який йдеться у статті 102 ПК України.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.06.2024 року у справі №520/4882/23.
Отже, норми чинного податкового законодавства не містять заборони щодо проведення податковим органом перевірки платника після завершення процедури реорганізації, а лише визначають підстави проведення перевірки, тобто встановлюють обставини, з якими у контролюючого органу виникає право на проведення позапланової документальної перевірки. На думку суду, завершення процедури реорганізації не є перешкодою для реалізації контролюючим органом своєї компетенції.
Абзацом 4 пункту 81.2 статті 81 ПК України передбачено, що у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.
Отже, ПК України закріплює таку обов`язкову вимогу щодо змісту наказу про проведення перевірки як необхідність відображення підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом. Під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема документальної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті чіткого визначення у ньому правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.
Так, судом встановлено, що посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві були виконані передбачені статтею 81 Податкового кодексу України умови допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки, зокрема було пред`явлено Наказ від 23.04.2026 №2552-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та направлення на перевірку №10764 від 13.05.2026 та службове посвідчення посадової особи контролюючого органу.
Втім, ознайомившись із зазначеними документами, посадова (службова) особа платника податків – директор Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» ОСОБА_1 відмовився від допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , працівників податкових органів до проведення перевірки не було допущено у зв`язку з відсутністю законних підстав, оскільки в наказі не зазначено конкретних підстав та обставин такої перевірки, а лише посилання на статті податкового кодексу.
На підставі п.81.2 ст.81 Податкового кодексу України було складено Акт про відмову у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» №4278/Ж6/26-15-07-01-01-21 від 18.05.2026. 
У зв`язку з відмовою від допуску працівників Головного управління ДПС у м. Києві до проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «РЕКАХ УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ: 34343079), за адресою: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 12-В та іншими адресами за якими ТОВ «РЕКАХ УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ: 34343079) здійснює фінансово-господарську діяльність та зберігає активи, начальником ГУ ДПС у м. Києві 18.05.2026 о 15:10 год прийнято рішення №45580 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків – Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 34343079).
Саме посилаючись на обставини відмови відповідача від допуску до проведення перевірки, заявник вказує на наявність підстав для застосування умовного адміністративного арешту майна платника податку.
Пунктом 94.1 статті 94 ПК України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Положеннями підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України передбачено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Відповідно до пункту 94.4 статті 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Згідно приписів пункту 94.5 статті 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.
Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.
Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Пунктом 94.10 статті 94 ПК України встановлено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Аналогічні положення закріплено в Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 № 632, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 02.08.2017 за № 948/30816.
З аналізу вказаних норм слідує, що для вирішення питання, чи є підстави для підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, суд повинен встановити, за яких саме обставин відбувся недопуск таким платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки та, відповідно, чи були законні підстави для її проведення.
Суд звертає увагу, що під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення.
Як встановлено судом та визнається сторонами, товариство з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» не допустило посадових осіб ГУ ДПС у м. Києві до проведення фактичної перевірки.
В акті про відмову від проведення фактичної перевірки №4278/Ж6/26-15-07-01-01-21 від 18.05.2026, посадова (службова) особа платника податків – директор Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» ОСОБА_1 , з врахуванням письмових пояснень, зазначив про відсутність в наказі будь-яких посилань на конкретні підстави призначення перевірки, зокрема, визначені п. 80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПКУ, а тому такий наказ є протиправним.
Відтак, посадових осіб податкового органу було не допущено до проведення документальної позапланової виїзної перевірки у зв`язку з відсутністю у наказі будь-яких посилань на конкретні підстави призначення перевірки, а також не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності підприємства вимогам чинного законодавства.
У питанні застосування підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України практика Верховного Суду є сформованою і усталеною, полягає в тому, що ця норма містить дві самостійні (автономні) підстави для проведення фактичної перевірки у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального: (1) отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства, а також (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у цій сфері. Тобто цей пункт передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо. Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Водночас, у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2020 року у справі №640/21536/19, від 17 грудня 2020 року у справі №520/12028/18, від 11 червня 2019 року у справі №1440/2045/18 уточнено і розширено підхід щодо застосування підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, як підстави для призначення фактичної перевірки. При здійсненні такого призначення контролюючий орган повинен зазначити одну із підстав, визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, й у разі, якщо такою підставою є наявність та/або отримання інформації про порушення платником податків вимог законодавства, конкретизувати останню.
Верховний Суд, у своїх постановах від 11 липня 2022 року у справі № 120/5728/20-а та від 21 грудня 2022 року у справі № 500/1331/21, звернув увагу на те, що формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. У разі встановлення в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки кожна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.
Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення. У такій ситуації в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.
Недотримання вимог щодо конкретизації та викладення в оскаржуваному наказі фактичних та правових підстав його прийняття призводить до протиправності останнього.
Як встановлено судом, наказ взагалі не містить посилання на жодну з можливих підстав перевірки, визначених підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 ПК України.
Разом із цим, існування такої інформації заявником не доведено.
Заявник у заяві посилається на п.п. 78.1.7 п.78.1 ст. 78 ПК України, наказ Головного управління ДПС у м. Києві від 23.04.2026 №2552-п та направлення на перевірку від 13.05.2026 №10764/26-15-07-01-01-18, як на підставу для проведення документальної позапланової виїзної перевірки. 
Згідно наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 23.04.2026 №2552-п, підставою винесення наказу та проведення перевірки стала доповідна записка управління податкового аудиту у сфері матеріального виробництва від 22.04.2026 №974/26-15-07-01-01-10, яка не є формою зовнішнього джерела інформації щодо можливих порушень Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА». До матеріалів справи, також, не надано доказів отримання інформації з відкритих джерел та не надано доповідної записки.
Щодо правового змісту підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України в контексті визначення підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки, а також застосування абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України в аспекті достатності відображення в змісті наказу підстав для її проведення, Верховний Суд у постанові від 28 травня 2024 року у справі №280/1431/23, ухваленої у складі Судової палати, сформулював висновки, в яких зазначив, що оскільки підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.
У зазначеній постанові суду Судова палата зосередила увагу на тому, що у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб.
Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки.
Відтак, зважаючи на те, що наказ про проведення перевірки не відповідає нормам ПК України, то визначені товариством з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА» підстави недопуску є законними та надавали останньому право для відмови у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про недодержання Головним управлінням ДПС у м. Києві всіх законодавчо визначених підстав щодо проведення відповідної фактичної перевірки товариства, а відтак рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, згідно якого, посилаючись на статтю 94 Податкового кодексу України, застосовано умовний адміністративний арешт майна платника, є необґрунтованим та прийнято заявником без наявності на те відповідних правових підстав, передбачених Податковим кодексом України.
Разом з тим, суд не бере до уваги посилання відповідача щодо пропуску строку звернення заявника до суду з даною заявою з огляду на таке.
Правовою та процесуально обумовленою підставою для звернення до суду заявника у відповідній заяві вказав положення пункту статті 94 ПК України та статті 283 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.
За змістом частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Право звернення до суду суб`єктом владних повноважень - податковим органом врегулювано статтею 94 ПК України.
Пунктом 94.1 статті 94 ПК України передбачено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Згідно з підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Відповідно до пункту 94.6 статті 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.
За змістом пункту 96.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.
Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.
Особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків регламентовані статтею 283 КАС України.
Пунктом 2 частини першої статті 283 КАС України визначено, що провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Відповідно до частини другої статті 283 КАС України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.
Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 270 КАС України на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280 - 283-1 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу. Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами. Днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обставиною, з якою стаття 283 КАС України пов`язує початок відліку 24-годинного строку для подання до суду заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту, є дата прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.
Ця правова позиція викладена в постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, від 26 червня 2020 року у справі №280/2993/19, від якої суд касаційної інстанції у встановленому процесуальним законом порядку не відступав.
Рішення № 45580 про застосування адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю Головного «РЕКАХ Україна» управлінням ДПС в м. Києві прийнято 18 травня 2026 року. Доказів іншого матеріали справи не містять.
Заява Головного управління ДПС в м. Києві надійшла до суду 18 травня 2026 року, тобто в розумінні статті 270 КАС України вважається такою, що подана в цей день.
Відтак, відсутні підстави вважати, що заява про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків надійшла з порушенням відведених 24 годин.
Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням викладених обставин у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до положень статті 139 КАС України, судові витрати з відповідача стягненню не підлягають.
Керуючись статтями 241-246, 250, 283 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕКАХ УКРАЇНА», - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти з дня його проголошення.

Суддя Колеснікова І.С.