РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року 	справа № 580/2747/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області викладене в листі від 14.01.2026 № 885-16615/Л-02/8-2300/26 про відмову в нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої ОСОБА_1 суми пенсії, спричинену неправомірною відмовою в перерахунку та виплатою пенсії, що встановлено судовим рішенням у справі № 580/3953/22 за період з 01.01.2023 рік по день фактичної виплати суми заборгованості;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду Украйни в Черкаській області провести нарахування компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням строків виплати суми пенсії, спричинену неправомірною відмовою в перерахунку та виплатою пенсії, що встановлено судовим рішенням у справі № 580/3953/22 за період з 01.01.2023 рік по день фактичної виплати суми заборгованості;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду Украйни в Черкаській області виплату компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням строків виплати суми пенсії, спричинену неправомірною відмовою в перерахунку та виплатою пенсії, що встановлено судовим рішенням у справі № 580/3953/22 за період з 01.01.2023 рік по день фактичної виплати суми заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 у справі №580/3953/22 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.11.2021. Сума недоплаченої пенсії за період з 01.11.2021 до 31.12.2022 становить 12188,96 грн та з січня 2023 року залишається не виплаченою. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати недоотриманої пенсії. Однак, отримав відмову відповідача.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у її задоволенні. Зокрема зазначив, що виплата пенсії позивачу забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету. Виконання рішення суду за рахунок власних коштів Головного управління заборонено законом та повинно здійснюватись за окремою бюджетною програмою. Також вказує, що умовою нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів (у тому числі пенсії), є виплата нарахованих доходів.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначає, що бездіяльність відповідача є протиправною та порушує гарантовані права позивача.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 у справі №580/3952/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2021 з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці перед звільненням, згідно довідки №373 від 10.05.2022, виданої управлінням поліції охорони в Черкаській області.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 16.12.2025, в якій просив нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини недоотриманої пенсії.
Відповідач листом від 14.01.2026 №885-16615/Л-02/8-2300/26 повідомив позивачу, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12.10.2022 у справі №580/3953/22 з 01.11.2021 проведено перерахунок пенсії. Доплата пенсії, нарахована на виконання рішення суду від 12.10.2022 у справі №580/3953/22, за період з 01.11.2021 до 31.12.2022 становить 12188,96 грн. Виплата доплати пенсії, нарахованої на виконання рішення від 04.01.2023 у справі №580/6380/22, буде здійснюватись відповідно до Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821. Додатково зауважуємо, що зобов`язань щодо вчинення будь яких інших дій в подальшому, зокрема, проведення компенсації втрати частини доходів нарахованих доплат на Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зазначеним рішенням суду не покладено. Отже, для проведення компенсації втрати частини доходів нарахованих доплат за вищезазначеними рішеннями суду підстави відсутні.
Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно достатті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» №2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року(далі - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно зі статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).
Статтею 3 Закону №2050-ІІІ встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Водночас, за приписами статті 4 Закону №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Як зазначено вище, відповідачем виплата нарахованої за судовим рішенням суми пенсії позивачу не здійснена.
З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати`Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2001 року прийнято постанову №159, якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).
Пунктом 1 Порядку №159 визначено, що дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Пунктом 2 Порядку №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Відповідно до пункту 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).
Пунктом 4 Порядку № 159 передбачено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Із вищезазначеного правового регулювання можна зробити висновок, що основною умовою для виплати компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.
Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).
Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Аналогічну правову позицію сформовано Верховним Судом в постанові від 21.08.2023 у справі №460/6767/20.
При цьому, суд ураховує висновок Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, сформований у пункті 29 постанови від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20, про те, що умовами для виплати суми компенсації у справі, що розглядається, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів - пенсії та нарахування доходів (у тому числі, за рішенням суду). А виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості.
Як свідчать матеріали справи, сума пенсії, яка нарахована позивачу на виконання судового рішення, є невиплаченою.
Тому, позовні вимоги про зобов`язання нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів за порушення строків виплати суми пенсії нарахованої на виконання рішення суду у справі № 580/3953/22 є передчасними, оскільки в силу статті 4 України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, а відтак, правові підстави для їх задоволення відсутні.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а судові витрати розподілу.
Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 138-139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову відмовити повністю.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя 	Петро ПАЛАМАР