Єдиний унікальний номер 725/2308/26 
Номер провадження 2/725/607/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2026 року 

Чернівецький районний суд міста Чернівців 
в складі:
головуючої судді Піхало Н.В. 
за участю секретаря судового засідання Соник А.Д. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці цивільну справу за позовом Моторного (транспортного)страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задовольнити, -

ВСТАНОВИВ:
У березні 2026 року МТСБ України звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 травня 2023 року у справі за позовом МТСБ до ОСОБА_2 стягнуто грошові кошти на загальну суму в розмірі 13 651 грн. 32 коп., з яких 9617 грн. 32 коп. кошти в розмірі понесених витрат в порядку регресу, 1350 грн. витрати за послуги аварійного комісара та 2684 грн. судового збору. Дане рішення суду набрало законної сили 15 червня 2023 року.
Крім того, на виконання вищевказаного рішення суду було видано виконавчий лист, який направлено до Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Разом з тим, відповідачем вищевказане рішення суду не виконано, що підтверджується постановою про повернення виконавчого листа.
Посилаючись на вказане, МТСБ на підставі ст. 625 ЦК України просило стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 3047 грн. та 3 відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за невиконання рішення суду в розмірі 1078 грн., починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили по день звернення до суду із відповідним позовом, а саме з 16 червня 2023 року по 1 лютого 2026 року, а також витрати по сплаті судового збору.
Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Справа слухалась у відсутності відповідача, який не з`явився в судове засідання незважаючи на те, що належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання.  Крім того, зі змістом процесуальних рішень у даній справі сторони могли знайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/, а також інформація щодо даної справи розміщується на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за наступною веб-адресою сторінки: http://ptr.cv.court.gov.ua/sud2408/, де в розділі «Громадянам» містяться відомості щодо стадії розгляду та дати призначення судових засідань у даній справі, про що також сторонам було повідомлено в ухвалі про відкриття провадження по справі. 
Про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив і не подав відповідної мотивованої заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без його участі. 
Крім того, у встановлений строк відповідачем не було подано заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також відзиву. 
Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив та не направив відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. 
Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Так, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Зокрема, положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
З матеріалів справи убачається, що заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 15 травня 2023 року у справі за позовом МТСБ України до ОСОБА_2 , третя особа – ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, позов МТСБ задоволено та стягнуто з відповідача кошти в розмірі 13 651 грн. 32 коп., з яких 9617 грн. 32 коп. кошти в розмірі понесених витрат в порядку регресу, 1350 грн. витрати за послуги аварійного комісара та 2684 грн. судового збору ( а.с. 6-7). 
Дане рішення суду набрало законної сили 15 червня 2023 року.
В подальшому, з метою примусового виконання вищевказаного рішення суду, видано виконавчий лист, який направлено до Другого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (а.с. 89). 
Разом з тим, відповідачем вищевказане рішення суду не виконано, що підтверджується постановою про повернення виконавчого листа від 15 грудня 2025 року ( а.с. 8 зворотня сторона).
Зокрема, звертаючись до суду із вищевказаним позовом, МТСБ на підставі ст. 625 ЦК України просило стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 3047 грн. та 3 відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у зв`язку із невиконанням рішення суду в розмірі 1078 грн., починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили по день звернення до суду із відповідним позовом , а саме з 16 червня 2023 року по 1 лютого 2026 року.
Так, за правилами ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором.
Приписами до ч.1 ст.598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
При цьому, ст. 625 ЦК України вказує, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 вказала, що норми статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.
Таким чином, правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі №916/190/18.
Крім того, в постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 05 липня 2019 року у справі №905/600/18, зроблено правовий висновок про те, що враховуючи положення частини другої статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
Статтею 625 ЦК України встановлена спеціальна відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом і при цьому суд вважає, що не має значення та обставина, що рішення суду не перебувало на примусовому виконанні, що узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18) в якій зазначено, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання; наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.
Так, як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, після прийняття рішення Першотравневим районним судом м. Чернівці від 15 травня 2023 року, останнє не виконане, тобто зобов`язання відповідача не припинилося, тому передбачені ст.625 ЦК України три проценти річних та інфляційні втрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач зобов`язання за рішенням суду не виконав й відповідно заборгованість за рішенням суду не погашена, в зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь МТСБ трьох процентів річних та інфляційних втрат від простроченої суми в зв`язку з порушенням виконання грошового зобов`язання з врахуванням розміру заборгованості в сумі 13 651 грн. 32 коп., за період з 16 червня 2023 року по 1 лютого 2026 року й відповідно 3% річних становить 1078 грн., інфляційні втрати 3047 грн., які підлягають стягненню з відповідачів з розрахунку наведеного позивачем, який перевірений судом та є вірним.
При цьому, контр розрахунку суми заборгованості відповідачем не надано та сума боргу не спростована, як й не надано доказів виконання рішення суду, а тому позов МТСБ підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, положеннями ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевказані положення процесуального законодавства, на користь позивача підлягає стягненню сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 15-16, 509-510, 525, 526, 611, 612, 625 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 76, 77, 141, 263-265, 280-282, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України ( ЄДРПОУ 21647131, м. Київ, Бульвар Русанівський, 8) три проценти річних та інфляційні витрати за період з 16 червня 2023 року по 1 лютого 2026 року в сумі 4125 грн., яка складається з: 3% річних у розмірі 1078 грн. та інфляційних втрат у розмірі 3047 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України ( ЄДРПОУ 21647131, м. Київ, Бульвар Русанівський, 8) судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців     Піхало Н.В.