ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 р.         м. Чернівці
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В. П., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 травня 2026 року, -
ВСТАНОВИВ:
Постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 травня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Згідно постанови районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620159,  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20.03.2026 року о 22 год 52 хв. в с. Романківці керував транспортним засобом марки «Mercedes Benz C 200 CDI» д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На вказану постанову особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказів по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи. 
ЄУНСС: 722/596/26     Головуючий у І інстанції: Унгурян С. В.
Номер провадження: 33/822/238/26   Головуючий суддя : Давній В. П.
Вказує, що огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння працівниками поліції було проведено з порушенням вимог встановлених у ст.ст. 256, 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р., Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р.
Звертає увагу суду на те, що відсутня законна підстава зупинки його транспортного засобу.
Стверджує, що в порушення «Інструкції» поліцейський, який виявляв правопорушення та який склав протокол про адміністративне правопорушення, не встановлював та не оголошував ознаки алкогольного сп`яніння, не роз`яснював права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Вважає, що долучені до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозаписи, відображають обставини, лише у фрагментах, які містять ознаки монтажу, з порушеннями принципу безперервності, наявними прогалинами у часі, що у цілому створює сумніви щодо правомірності діяльності правоохоронців, тим більше, що оскаржуваний протокол не містить посилань на технічний засіб за допомогою якого здійснено дані відеозаписи, а тому вказані відеозаписи не можуть бути визнані належним доказом. 
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підставі наведених у ній, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Згідно приписів ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до норм ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це фундаментальний правовий принцип і правова доктрина, яка передбачає, що жодна людина не є вище закону, що ніхто не може бути покараним державою, крім як за порушення закону, і що ніхто не може бути засудженим за порушення закону іншим чином, ніж у порядку, встановленому законом.
За змістом ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Вимогами статей 245, 251, 252, 280 КУпАП встановлено, що суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Аналіз матеріалів даного провадження свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, не дотримався.
Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції посилався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620159 від 20.03.2026 року; копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА № 6875465 від 20.03.2026 року за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20.03.2026 року; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 20.03.2026 року та журнал реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; відеозапис з нагрудної камери поліцейського.
Вказані докази, апеляційний суд, не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. №1452/735 далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу а швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції, вважаються недійсними. 
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційним судом було встановлено ряд порушень при складанні поліцейським зазначеного протоколу, зокрема ст. 256, ст. 266 КУпАП, п. 2.6. Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, ч. 11 Розд. 2 Інструкції, п. 2 Розд. 1 Інструкції, ч. 4 ст. 256 КУпАП, оскільки, згідно долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції, не зазначивши суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставин, які давали їм підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану, запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager».
Також, на вказаному відеозаписі відсутня процедура виявлення ознак алкогольного сп`яніння. 
За змістом апеляційної скарги, ОСОБА_1 категорично заперечував наявність у нього 20.03.2026 року ознак будь-якого сп`яніння та вказував, що у стані чи з ознаками алкогольного сп`яніння він не перебував.
Зазначені обставини підтвердив апелянт в судовому засіданні апеляційного суду.
Позиція ОСОБА_1 щодо відсутності у нього 20.03.2026 року ознак алкогольного сп`яніння, підтверджується і наявною в матеріалах справи довідкою № 16 КНП «СОКИРЯНСЬКА ЛІКАРНЯ» СОКИРЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ від 21.03.2026 року (а. с. 20), згідно змісту якої проведено медичний огляд ОСОБА_1 для встановлення стану сп`яніння. Висновок: тверезий (а. с. 27).
Окрім цього, наявний в матеріалах справи відеозапис не дозволяє зробити висновків про те, чи були у водія наявні ознаки, які вказані поліцейським у протоколі, акті огляду, або у постанові суду, оскільки згідно до відеозапису, наявність таких ознак поліцейський у водія не встановлював та не перевіряв. 
До того ж, вищевказаний відеозапис, в порушення вимог розділу ІІ Інструкції не є безперервним та складається з трьох фрагментів (22:52-22:55; 23:17-23:20; 23:54-23:58). Наявність «часових прогалин» свідчить про вибіркове фіксування подій, що є неприпустимим, а тому, такий доказ вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд визнає недопустимим, оскільки такий отриманий з порушенням вимог закону.
Разом з цим, апеляційним судом із вищевказаних відеозаписів було встановлено, що на них відсутня фіксація складання даних матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема заповнення: - постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; - акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; - протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620159 від 20.03.2026 року. 
Окрім цього, згідно вимог п. 16 Розд. 3 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду видається на підставі акту огляду, якщо особа погодилась та пройшла такий огляд у закладі охорони здоров`я.
Оскільки у даній справі поліцейським фіксувалась відмова ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, складення лікарем будь-яких висновків законом не передбачене та такий висновок не може бути допустимим доказом факту відмови особи від огляду на стан алкогольного сп`яніння.
А тому, такий доказ вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційний суд визнає недопустимим, оскільки такий отриманий з порушенням вимог закону.
Таким чином, працівники поліції не здійснили належної та всебічної перевірки всіх об`єктивних ознак алкогольного сп`яніння особи, обмежившись лише формальним складанням протоколу та інших документів, в які були внесені відомості, що не підтверджуються фактичними обставинами, що може свідчити про упередженість або недобросовісний підхід до виконання службових обов`язків. 
Не містяться в матеріалах справи і відомості щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, чи про тимчасове затримання транспортного засобу шляхом блокування.
Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Однак, уповноважений орган не надав суду доказів, які би спростовували вище вказані твердження апелянта.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що уповноваженою особою при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були грубо порушено вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Отже, постанова суду першої інстанції, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі – закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 14 травня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий, суддя 
Чернівецького апеляційного суду     В. П. Давній