Справа № 524/436/26
Провадження №2/524/2125/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2026 м.Кременчук
Автозаводський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: 
головуючого - судді Алексашиної Н.С., 
за участю: секретаря судового засідання – Сінельнік В.О.,
представника відповідача - адвоката Ігнатенка І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовує позов тим, що 25.02.2020 року між АТ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 укладено договір №96223582000 (26201966466702). Відповідно до кредитного договору, банк надав відповідачу грошові кошти в сумі 40000 грн. на умовах строковості та сплати 55% річних.
Банк належним чином виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку та розмірі передбаченому умовами кредитного договору.
Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 70646,29 грн., з яких: 39838,49 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 30807,80 грн. – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
31.03.2021 року укладено договір №202 відповідно до якого АТ «УКРСИББАНК» відступило на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №96223582000 (26201966466702).
01.04.2021 року укладено договір №04/01/04/2021/1 відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитним договором укладеним з відповідачем.
10.01.2023 року укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №96223582000 (26201966466702).
Позивач прохає стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 70646 грн. 29 коп., сплачений судовий збір – 3028 грн. та витрати на правничу допомогу – 25000 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.
Представник відповідача – адвокат Ігнатенко І.М. в судовому засіданні вказав про можливість розгляду справи без участі відповідача, інтереси якого він уповноважений представляти. Заперечив проти задоволення позовних вимог. Просив застосувати строк позовної давності до заявлених позовних вимог. При цьому, зазначив, що відповідач не заперечує укладення кредитного договору, втім, послався на те, що йому не повідомили про відступлення права вимоги, у зв`язку з чим він не міг погасити заборгованість. Крім того, представник відповідача заявив про неспівмірність заявленої суми витрат на правничу допомогу. Зазначив, що розмір у 25 000 грн. не відповідає складності справи, обсягу виконаних робіт, ціні позову.
Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.
Стаття 1054 ЦК України встановлює, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 25.02.2020 року між АТ «УКРСИББАНК» та відповідачем ОСОБА_1 шляхом особистого підписання останнім договору-анкети укладено договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №96223582000. /а.с.6-8/
Відповідно до п. 2.1.1 ліміт кредитування встановлено в розмірі 40000 грн. Строк дії ліміту кредитування встановлено з дати укладення договору по 05.03.2022 року.
Умовами договору (п.2.1.4) передбачено нарахування процентів на суму кредитної заборгованості в розмірі 55% річних.
Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надав позичальнику кредитні кошти, що не заперечує відповідач та його представник.
Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в певний строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після розстрочення.
Відповідач порушив умови кредитного договору, покладені на нього обов`язки щодо своєчасного погашення кредиту та процентів належним чином не виконував.
31.03.2021 року укладено договір №202 відповідно до якого АТ «УКРСИББАНК» відступило на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №96223582000 укладеним з ОСОБА_1 . Факт укладення вказаного договору підтверджується копією договору з доданим реєстром боржників, платіжною інструкцією та актом взаємозаліку. /а.с.12-18/
01.04.2021 року укладено договір №04/01/04/2021/1 відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитним договором укладеним з відповідачем. Факт укладення вказаного договору підтверджується копією договору з доданим реєстром боржників, платіжною інструкцією та актом приймання-передачі. /а.с.18-23/
10.01.2023 року укладено договір №10-01/2023 та 04.02.2025 року додаткову угоду до нього відповідно до яких ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №96223582000 укладеним з ОСОБА_1 . Факт укладення вказаного договору підтверджується копією договору з доданим реєстром боржників, актами прийому-передачі та зарахування зустрічних однорідних вимог. /а.с.24-40/
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на законних підставах набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 .
Суд відхиляє посилання представника відповідача на те, що останній не знав про відступлення права вимоги до нього, а тому не міг виконати зобов`язання перед новим кредитором.
Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Зі змісту вказаної статті убачається, що у випадку укладення договору факторингу між первісним кредитором (клієнтом) та фактором, боржник не звільняється від виконання зобов`язань за кредитним договором. У випадку неповідомлення його про відступлення права грошової вимоги він може здійснити платіж первісному кредитору та виконати перед ним обов`язок.
Втім, з розрахунку заборгованості наданого первісним кредитором АТ «УКРСИББАНК» вбачається, що своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка стала в подальшому предметом договорів факторингу.
Згідно наданого на виконання ухвали суду про витребування доказів розрахунку заборгованості станом на 29.03.2021 року у відповідача перед АТ «УКРСИББАНК» утворилася заборгованість за кредитним договором в сумі 50956,26 грн., до складу якої входить 39838,49 грн. основного боргу за тілом кредиту та 11117,77 грн. заборгованості за відсотками.
В подальшому новий кредитор ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» провів нарахування процентів за користування кредитом за період з 01.04.2021 року до 22.02.2022 року на загальну суму 19690,03 грн., у зв`язку з чим відбулося збільшення суми заборгованості до 70646,29 грн. /а.с.10/
Таке нарахування процентів відбулося в межах встановленого кредитним договором строку кредитування (до 05.03.2022 року).
З витягу з реєстру боржників убачається, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором саме на вказану суму - 70646,29 грн. /а.с.40/
Втім, заборгованість залишається непогашеною.
Що стосується усного клопотання представника відповідача про застосування позовної давності суд виходить з наступного.
Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».
Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року.
Таким чином, зупинення строку позовної давності відбулося з 02 квітня 2020 року.
Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Крім того, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб із наступним продовженням воєнного стану в Україні та дією такого на момент прийняття судового рішення.
Згідно з п. 19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
4 вересня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-IX, яким скасовано зупинення строків позовної давності на період дії воєнного стану, шляхом виключення п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України.
Таким чином, перебіг позовної давності поновлено лише з 04.09.2025 року.
Зважаючи на те, що кредитний договір між сторонами укладено 25.02.2020 року зі строком кредитування до 05.03.2022 року, а також враховуючи згадані законодавчі продовження та зупинення перебігу позовної давності, відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача про застосування позовної давності до позовних вимог.
За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом є обґрунтованими.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Враховуючи вищевикладене, те, що відповідач в добровільному порядку не погашає заборгованість, розмір заборгованості підтверджено документально, позов слід задовольнити.
Судовий збір підлягає стягненню з відповідача у відповідності до положення ст.141 ЦПК України.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 25000 грн., суд виходить з наступного.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження надання правничої допомоги та понесених витрат на правничу допомогу позивачем додано до позову договір про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року, укладений з АО «Лігал Ассістанс», прайс-лист за видами послуг, заявку на надання юридичної допомоги щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , витяг з акту про надання юридичної допомоги. /а.с.46-49, 50, 51, 52/
З акту про надання юридичної допомоги убачається, що вартість складання позовної заяви за 5 годин складає 15000 грн., вартість усної консультації з вивченням документів за дві години – 4000 грн., підготовка пропозицій за 3 години – 6000 грн.
Як вже зазначалося, представник відповідача заперечив щодо зазначеної суми витрат за надання правничої допомоги, посилаючись на неспівмірністю зі складністю справи, обсягом проведених робіт та ціною позову.
Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно частини 6 вказаної статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі №530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Враховуючи наведене, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, суд звертає увагу на той факт, що поданий позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором не представляє значної складності, є типовим та має шаблонний характер. Про вказане, зокрема, свідчить характер діяльності позивача щодо стягнення кредитної заборгованості з боржників, зміст договору про надання правничої допомоги АО «Лігал Ассістанс», предметом якого є невизначена кількість послуг. Крім того, суд звертає увагу на те, що у наданому прайс-листі адвокатського об`єднання відсутня будь-яка градація вартості залежно від складності наданих послуг. Враховуючи характер діяльності ТОВ «Коллект Центр», яка стосується надання фінансових послуг та грошового посередництва, позовна заява до ОСОБА_1 не є унікальною за своєю суттю. За таких обставин суд доходить висновку про неспівмірність заявленої вартості витрат на правничу допомогу і вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь ТОВ «Коллект Центр», з 25000 грн. до 3000 грн.
Керуючись ст.ст.4-13, 141, 174-181, 209-250, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити. 
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 70646 гривень 29 копійок заборгованості за кредитним договором №96223582000 від 25.02.2020 року, укладеним з АТ «УКРСИББАНК».
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 3028 гривень 00 копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 3000 гривень витрат на правничу допомогу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», місцезнаходження - місто Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926;
відповідач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Алексашина Н.С.