ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 р. 		Справа № 906/1574/25 	

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Кравець С.Г. 
секретаря судового засідання: Виговської Д.Ю.,
за участю представників сторін:
від позивача: Чернов Д.М. - адвокат, ордер серія АА №1642383 від 04.11.2025, 
від відповідача: не з`явився, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами загального
позовного провадження справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергостратегія" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра і К" 
про стягнення 71 135,00грн. 

Процесуальні дії по справі.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергостратегія" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра і К" (далі - відповідач) про стягнення 111 833,36грн штрафних санкцій (пеня, штраф 20%), а також судових витрат.
Ухвалою суду від 03.12.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №906/1574/25 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 13.01.2026.
Ухвалою суду від 13.01.2026 відкладено підготовче засідання на 03.02.2026.
Ухвалою суду від 03.02.2026 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 02.03.2026.
03.02.2026 через систему "Електронний суд" від представника ТОВ "Енергостратегія" надійшла заява від 03.02.2026 про уточнення позовних вимог в частині зміни (зменшення) ціни позову, у якій позивач просить стягнути з ТОВ "Терра і К" на користь ТОВ "Енергостратегія" заборгованість за штрафними санкціями у сумі 71 135,00грн, а саме: пені у розмірі 20 088,00грн та штрафу у розмірі 51 047,00грн.
Ухвалою суду від 02.03.2026 прийнято до розгляду заяву ТОВ "Енергостратегія" від 03.02.2026 про зменшення позовних вимог та вирішено здійснювати подальший розгляд справи в межах поданих змін, роз`яснено відповідачу право подати письмові пояснення на заяву позивача від 03.02.2026 про зменшення позовних вимог. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.04.2026.
У зв`язку з загрозою ракетних обстрілів та оголошенням повітряної тривоги на території Житомирської області 02.04.2026 судове засідання по даній справі, яке було призначене на 14 год. 10 хв. 02.04.2026, не відбулося.
Ухвалою суду від 02.04.2026 судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27.04.2026, про що повідомлено сторони.
Відповідач повноважного представника у судове засідання 27.04.2026 не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання ухвали суду на поштову адресу. Крім того, відповідач про дату, час та місце розгляду даної справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду (а.с.160).
27.04.2026 на адресу суду повернулося не вручене поштове відправлення, згідно з яким ТОВ "Терра і К" направлялася ухвала суду від 02.04.2026 з відміткою пошти "адресат відсутній" (а.с.161-163).
Згідно пункту 1 частини 3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Приймаючи до уваги те, що відповідач належним чином повідомлені про розгляд даної справи, явка відповідача у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а його неявка та неподання ним відзиву на позовну заяву не перешкоджають розгляду справи, господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності останнього за наявними матеріалами, згідно частини 9 ст.165 та ст.202 ГПК України.
Представник позивача у судовому засіданні 27.04.2026 підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просив задовольнити їх у повному обсязі.
У судовому засіданні 27.04.2026 судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання електричної енергії №19/04/2024-Е від 19.04.2024 в частині своєчасної оплати за електричну енергію. Вказує, що відповідачем оплата електричної енергії здійснювалась з простроченням, у зв`язку з чим останньому нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 20 088,00грн та штраф у розмірі 51 047,00грн (а.с.1-10).
Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
19.04.2024 між ТОВ "Енергостратегія" (постачальник) та ТОВ "Терра і К" (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №19/04/2024-Е (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - споживач) постачальником та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою - приєднання, яка є додатком 1 до цього договору (а.с.13-19).
Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "При ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ) та є однаковими для всіх споживачів (п.1.2 договору).
Згідно п.2.1 договору, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, але в будь-якому випадку не раніше строку початку договору (п.3.1 договору).
Відповідно до п.5.1 договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.
Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п.5.2 договору).
У п.5.6 договору визначено, що комерційна пропозиція до договору містить інформацію про ціну на електричну енергію, спосіб оплати, терміни (строк), розмір пені за порушення строку оплати або штраф, строк дії договору та пролонгації та інші умови.
Комерційною пропозицією (додаток № 2 до договору) до договору зазначено спосіб оплати, а саме, розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який становить календарний місяць, відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції).
Заявою-приєднанням до договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток №1 до договору) між сторонами засвідчено вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору в повному обсязі та визначено перелік точок комерційного обліку за об`єктами споживача (відповідача) для початку постачання енергії з 01.05.2024 (а.с.51-54).
Відповідно до Комерційної пропозиції (додаток №2 до договору) (а.с.78-82) розрахунковим періодом є календарний місяць який встановлюється з 01 числі місяця до останнього дня цього ж місяця. Оплату за електричну енергію споживач здійснює на таких умовах: 
- 20% від заявленого обсягу до 25-го числа місяця, що передує розрахунковому; 
- 80% від фактичного споживання - до 10 числа місяця, що слідує за місяцем постачання. 
- рахунок за спожиту електричну енергію надається постачальником споживачу протягом двох робочих днів, після отримання від відповідного оператора систем розподілу даних щодо обсягу спожитої електричної енергії споживачем в один із таких способів: через особистий кабінет на сайті постачальника; електронною поштою; факсимільним зв`язком за телефоном; поштовим зв`язком; у відповідних структурних підрозділах постачальника;
- договір набирає чинності з дати, вказаної в заяві-приєднанні та діє до 31.12.2024 з подальшою його пролонгацією.
Сторонами до договору укладено рад додаткових угод в яких визначалась ціна, порядок і терміни оплати за електричну енергію у період травень 2024 року - травень 2025 року (а.с.35-47).
До матеріалів справи додано акти прийому-передачі про поставку позивачем відповідачу за договором №19/04/2024-Е від 19.04.2024 електричної енергії у період травень 2024 - травень 2025 на загальну суму 795 259,45грн (а.с.22-34).
Для проведення оплат позивачем виставлялись відповідачу відповідні рахунки (а.с.55-67).
Реєстром платіжних документів підтверджується оплата відповідачем товару на загальну суму 795 259,45грн (а.с.68-77).
Позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання електричної енергії споживачу №19/04/2024-Е від 19.04.2024 в частині своєчасної оплати за електричну енергію, у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 20 088,00грн та штраф у розмірі 51 047,00грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. 
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом частини 1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно з частиною 1 ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Судом встановлено, що 19.04.2024 між позивачем (як постачальником) та відповідачем (як споживачем) укладено договір №19/04/2024-Е про постачання електричної енергії споживачу (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язався продавати електроенергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачувати постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору (п.2.1 договору).
Заявою-приєднання (додаток №1) до договору про постачання електричної енергії споживачу від 19.04.2024 №19/04/2024-Е між сторонами засвідчено вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору на умовах Комерційної пропозиції постачальника та визначено перелік точок комерційного обліку за об`єктами споживача для початку постачання електроенергії з 01.05.2024. Оператором системи розподілу електроенергії визначено АТ "Житомиробленерго".
Відповідач приєднався до договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції ТОВ "Енергостратегія", яка є додатком №2 до договору (а.с.78-82).
Пунктом 5.6 договору визначено, що комерційна пропозиція, яка є додатком №2 до договору, містить, зокрема, інформацію про ціну на електричну енергію, спосіб оплати, термін (строк) оплати, розмір пені за порушення строку оплати, строк дії договору, пролонгації та інші умови.
Згідно комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць який встановлюється з 01 числа місяця до останнього дня цього ж місяця. Оплату за електроенергію споживач здійснює на таких умовах: 20% від заявленого обсягу до 25-го числа місяця, що передує розрахунковому; 80% від фактичного споживання - до 10 числа місяця, що слідує за місяцем постачання. 
Між сторонами укладались додаткові угоди від 01.05.2024, 01.06.2024, 01.07.2024, 01.08.2024, 01.09.2024, 01.10.2024, 01.11.2024, 01.12.2024, 01.01.2025, 01.02.2025, 01.03.2025, 01.04.2025, 01.05.2025 до договору, у яких сторони щомісяця визначали фактичну ціну електроенергії з урахуванням тарифу на передачу НЕК "Укренерго" та тарифу на розподіл, порядок і терміни плати за електричну енергію у період з травня 2024 року - травень 2025 року (а.с.35-47).
Позивач, на виконання свого зобов`язання за вказаним договором, поставив відповідачу обумовлений сторонами товар - електричну енергію на загальну суму 795 259,45грн, що підтверджується актами прийому-передачі від 31.05.2024, 30.06.2024, 31.07.2024, 31.08.2024, 30.09.2024, 31.10.2024, 30.11.2024, 31.12.2024, 31.01.2025, 28.02.2025, 31.03.2025, 30.04.2025, 31.05.2025, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с.22-34).
Позивачем виставлялись відповідачу рахунки на оплату вартості товару (а.с.55-67).
Відповідач зі свого боку зобов`язання з оплати поставленого товару на суму 795 259,45грн виконав у повному обсязі, що підтверджується реєстром платіжних документів, однак вартість поставленого товару сплачував з простроченням платежів. Зокрема, відповідачем сплачено: 16.05.2024 - 13 211,89грн, 02.07.2024 - 15 059,79грн, 13.07.2024 - 21 800,00грн, 26.07.2024 - 19 000,00грн, 29.07.2024 - 20 000,00грн, 08.08.2024 - 51 672,24грн, 14.08.2024 - 25 000,00грн, 23.08.2024 - 40 961,27грн, 27.08.2024 - 35 000,00грн, 20.09.2024 - 38 989,30грн, 02.10.2024 - 30 000,00грн, 29.10.2024 - 37 971,47грн, 13.11.2024 - 30 000,00грн, 28.11.2024 - 22 142,95грн, 06.12.2024 - 20 000,00грн, 17.12.2024 - 15 000,00грн, 26.12.2024 - 46 725,29грн, 13.01.2025 - 25 000,00грн, 28.01.2025 - 20 000,00грн, 24.02.2025 - 18 060,00грн, 06.03.2025 - 43 325,00грн, 24.03.2025 - 25 242,28грн, 25.04.2025 - 48 122,62грн, 23.05.2025 - 50 504,14грн, 29.05.2025 - 23 999,93грн, 20.06.2025 - 18 471,28грн, 07.07.2025 - 20 000,00грн, 07.08.2025 - 10 000,00грн, 16.09.2025 - 10 000,00грн (а.с.68-77). 
Статями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як було зазначено вище, за умовами комерційної пропозиції остаточний розрахунок споживач проводить до 10 числа місяця, що слідує за місяцем постачання. 
Дослідивши здійснені відповідачем платежі, суд встановив, що споживачем вказані оплати проводились з прострочення платежів.
За прострочення платежів позивач на підставі абз.4 п.5.5 договору нарахував відповідачу пеню в сумі 20 088,00грн та штраф в сумі 51 047,00грн. Згідно із заявою про зменшення позовних вимог пеня нарахована в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" на суми прострочених платежів, окремо по кожному акту прийому-передачі, а штраф у розмірі 20 % нараховано на суми, сплату яких прострочено понад 30 календарних днів (розрахунки а.с.128-131). 
Відповідно до пункту 3 частини 1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Частиною 1 ст.549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 ст.549 ЦК України).
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 ст.549 ЦК України).
Абзацом 4 пункту 5.5 договору передбачено, що споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі шести облікових ставок НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом усього періоду прострочення зобов`язання. З простроченням платежу понад 30 календарних днів споживач додатково, одноразово зобов`язується сплатити на користь постачальника штраф у розмірі 20% від суми простроченого платежу.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Суд зазначає, що виходячи з наведених норм чинного законодавства, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено Законом як граничний, тобто не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. 
Водночас суд зауважує, що 25.02.2022 НКРЕКП прийнято постанову №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану".
Пунктом 5 вказаної постанови (доповненим згідно з постановою НКРЕКП від 27.02.2022 №333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".
Підпунктом 16 пункту 1 постанови №332 (доповненим згідно з постановою №413 від 26.04.2022) визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.
Наразі редакція постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 містить підпункт 12 пункту 1 яким визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії".
Дана постанова у вказаній частині є чинною та не визнана недійсною в установленому законом порядку.
Суд зазначає, що у постанові від 19.04.2024 у справі №911/1359/22 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду виклав висновок щодо застосування підпункту 16 пункту 1 (аналогічний підпункту 12 пункту 1) постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 №332.
Підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 26.04.2022 №413) - це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".
Об`єднана палата дійшла висновку про те, що рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії.
При цьому, Об`єднана палата наголосила на тому, що такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.
Об`єднана палата виснувала увагу, що норми постанови №332 від 25.02.2022 (у редакції від 27.02.2022 №333, у редакції від 26.04.2022) прийняті Регулятором в межах своїх повноважень.
Таким чином, хоча постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, утім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 Закону України "Про ринок електричної енергії", що також обумовлено положеннями статті 179 Господарського кодексу України, яка встановлює нормативне обмеження вільного розсуду сторін господарського договору при визначенні його умов у разі укладання типового договору.
У вказаній постанові Об`єднана палата констатувала правомірність застосування судами приписів Постанови №332 як таких, що мають обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії та погодилася з висновками судів попередніх інстанцій щодо обов`язковості застосування учасниками ринку електроенергії у цьому аспекті саме норм постанов НКРЕКП, відповідно до яких на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії.
У вказаній постанові Об`єднана палата дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від правового висновку, викладеного у постанові від 26.07.2023 у справі №922/1948/22 з урахуванням уточнення такого змісту:
- підпункт 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП №332 має обов`язковий характер як норма щодо правового регулювання договірних відносин учасників ринку електроенергії щодо відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії;
- зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії є обов`язковим з урахуванням імперативного характеру підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП №332.
Відповідно до п.1.2 укладеного між сторонами договору, умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "При ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ) та є однаковими для всіх споживачів.
Оскільки правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, розробленого відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", суд висновує, що на спірні правовідносини поширюється дія положень постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022.
З огляду на те, що сума пені та штрафу нараховані позивачем в період дії воєнного стану, суд дійшов висновку про безпідставність вимог про стягнення з відповідача штрафних санкції у вигляді 20 088,00грн пені та 51 047,00грн штрафу.
Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Беручи до уваги викладене, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову ТОВ "Енергостратегія" до ТОВ "Терра і К" про стягнення пені у розмірі 20 088,00грн та штрафу у розмірі 51 047,00грн.

Судові витрати за результатами розгляду справи. 
Згідно з частинами 1, 2 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено 3 028,00грн судового збору, що підтверджується платіжними інструкціями №4647 від 20.10.2025, №4826 від 11.11.2025 (а.с.11,12).
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, згідно статті 129 ГПК України, покладаються на позивача. 

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, 

УХВАЛИВ: 

У задоволенні позову відмовити. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 28.04.26 

Суддя Кравець С.Г. 

Направити:
1 - позивачу - електронний кабінет,
2 - відповідачу - (12525, Житомирська обл., Житомирський р-н, с. Мамрин, вул. Залізнодорожня, буд. 30; код ЄДРПОУ 33360177) -
(рек)