ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5143/26 Справа № 171/62/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Никифоряка Л.П., Халаджи О.В.
за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, 
- за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Волошина Крістіна Юріївна,
на рішення Покровського міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2026 року,- 
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
08.01.2024 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, в якому позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви просив стягнути з відповідача на його користь 1 742 707, 41 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Рішенням Покровського міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2026 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
02.03.2026 рокувід  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Волошина Крістіна Юріївнанадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Покровського міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2026 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. 
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що в матеріалах цивільної справи є докази протиправного володіння майном відповідача, факт його пошкодження, а також причинний зв`язок між діями відповідача та завданою шкодою.
Вироком Амур-Нижньодніпровського суду м. Дніпропетровська від 26.02.2020 року, яким відповідача було засуджено за ч.3 ст.358 КК України підтверджується використання відповідачем підробних документів з метою заволодіння майном позивача. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07.07.2021 року відповідача зобов`язано повернути майно.
Рішення суду першої інстанції ухвалене без належного встановлення фактичних обставин справи.
Спірне майно перебувало у фактичному володінні ОСОБА_2 , на відповідальне зберігання до ПП «Канал» був переданий лише токарний верстат ИТ-1М.
Але відповідачем спірне майно було виведене зі строю, що робить фактичне неможливим його витребування в натурі. 

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило. 

СУДОВІ ВИКЛИКИ
Сторони належним чином повідомлені про день та час розгляду справи (а.с.197-201).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:
В позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, «факт та обставини протиправного заволодіння відповідачем належним позивачу майном шляхом підроблення документів доводиться вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2020 року у справі №171/1521/14». Вказаним вироком ОСОБА_2 був визнаний винуватим та засуджений за ч.4 ст.190, ч.3 ст.358 КК України. Однак зазначений вирок, на який посилається позивач в частині притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.190 (в редакції від 03.02.2007 року), в якій суд першої інстанції встановив протиправне заволодіння відповідачем майном позивача, який складається із: жатки КМД-6 1991 року випуску, прес-грануляторів ДГ-7 №1380 та ДВ №1386, напівпричепу АЛКА Н-12, 1980 року випуску, токарного станка ИТ-1М, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11.02.2021 року скасовано. В ухвалі суду зазначено: «Кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 за обвинуваченням його за ч.4 ст.190 КК України закрити за відсутністю в його діях складу даного кримінального правопорушення». Відповідно скасовано і вирок в частині задоволення цивільного позову. Відповідно до вироку в рахунок відшкодування матеріальної шкоди з відповідача було стягнуто 193 843.00 грн.
Ухвалою апеляційного суду вирок Амур-Нижньодніпровського суду м Дніпропетровська в частині визнання ОСОБА_2 винуватим за ч.3 ст.358 КК Україні залишено без змін, тобто його визнано винуватим у використанні завідомо підробленні документів з метою прикриття злочину (ч.4 ст.190 КК України) та надання їх співробітнику Апостолівського райсуду.
Відповідно до фабули обвинувачення у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.358 КК України зазначено: «Після цього ОСОБА_2 з метою прикриття злочину (передбаченого ч.4 ст.190) 18.09.2009 року, більш точний час встановити не виявилось можливим, маючи намір на використання завідомо підроблених документів, прибув до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Апостолове, вул. Леніна, 73, достовірно знаючи, що видані на його ім`я накладні та квитанції до прибуткового касового ордеру є підробленими документами ... надав співробітнику вказаної установи завірені адвокатом копії завідомо неправдивих документів, а саме: накладну від 27.06.2001, завірену печаткою ПП ОСОБА_3 на реалізацію ОСОБА_2 токарного станку ИТ-1М (№ 2721) та квитанцію до прибуткового касового ордеру б/н від 27.06.2001р...; накладну №77 від 29.06.2002, видану МПП «Рута» на реалізацію ОСОБА_2 пристрою КМД-6 №7736 та квитанцію до прибуткового касового ордеру. Ні про прес-гранулятори, ні про напівпричіп «Алка» у фабулі обвинувачення, що було покладено у вирок, нічого не зазначено, тобто підроблення документів стосується лише токарного станка та жатки. Вироком суду в частині, що залишилась без змін, не встановлено, що наданням співробітнику Апостолівського районного суду вище вказаних підроблених документів було спричинено майнову шкоду ОСОБА_1 .
Більш того, виходячи з вироку підробленими документами є такі, що стосуються: токарного станку ИТ-1М (№2721) та пристрою КМД-6 №7736 стосовно іншого майна, на вартість якого претендує позивач саме в цій частині вироку взагалі не згадується.
Стосовно перерахованого в позові майна позивач позивається з відповідачем з 2007 року. З 2011 року існує ще два кримінальних провадження, одне з яких за ч.1 ст.283 КК України (не зважаючи, що в основі все те ж майно) до цього часу розглядається Жовтневим райсудом м. Дніпропетровська.
На підтвердження позовної вимоги про наявність підстав для відшкодування майнової шкоди, позивач надав копії наступних документів: вирок Амур-Нижньодніпровського райсуду м. Дніпропетровська від 26.02.2020 року по справі №171/1521/14, постанову Запорізького апеляційного суду від 11.02.2021 року та висновок експертизи №14/12.1/1256 від 16.04.2018 року, яким встановлено виробник напівпричепа, рік випуску та його вартість.
Щодо пошкодження та розукомплектування зазначеного в позові майна, знаходження його в непридатному для використанні стані та відсутності одного прес-гранулятора, відповідач до цього не має будь-якого відношення, оскільки в рамках кримінального провадження №12013040030000257 внесеного в ЄРДР 25.02.2013 за фактом кримінальної справи №01110298 порушеного за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, 24.06.2011 року постановою ст. слідчого СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Андрющенко А.М. вилучені товарно-матеріальні цінності, серед яких станок токарний (стан вживаний), прес-гранулятор (стан вживаний) (необхідно зазначити, що про неробочий стан чи розукомплектування не вказано) було передано на відповідальне зберігання до приватного підприємства «КАНАЛ». 
На підставі постанови Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська слідчим слідчого відділу ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Антоновим Д. 09.12.2011 року було проведено обшук в домоволодінні, належному ОСОБА_2 за адресою: с. Мар`янське Апостолівського району Дніпропетровської області з метою вилучення сільськогосподарської техніки. В ході обшуку було вилучено: жатку КМД-6 червоного кольору, прес-гранулятор, частину прес-гранулятора, полупричіп «Алка» були вилучені в с. Ленінське на ООО «Агросервіс» на зберігання до прийняття рішення.
01.10.2013 року слідчий слідчого відділу ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Антонов Д. виніс постанову про арешт майна, вилученого в ході обшуку, що знаходиться на відповідальному зберіганні в ПП «КАНАЛ» (серед арештованого майна станок-токарний, прес-гранулятор).
26.02.2014 року постановою слідчої СВ ДМУ ГУМВС в Дніпропетровській області Бережною Н. були визнані речовими доказами жатка КМД-6, напівпричіп-рефрежератор «Алка Н-12» 1980 року випуску, токарний станок ИТ-1М та 2 прес-гранулятори ДГ-1.
12.03.2014 року слідчою СВ ДМУ ГУМВС в Дніпропетровській області Бережною Н. була винесена постанова про зміну місця відповідального збереження жатки КМД-6 та напівпричіп-рефрежератор «Алка Н-12» 1980 року випуску: витребувано у ОСОБА_2 та звільнено від подальшого зберігання вказаного майна, про що об`явлено ОСОБА_2 (про стан майна чи його пошкодження в постанові не вказано); токарний станок ИТ-1М та прес-гранулятори ДГ-1 залишено на відповідальне зберігання ПП «КАНАЛ».
При винесенні вироку та постанови питання щодо речових доказів не вирішувалось.
Таким чином, майно, на яке претендує ОСОБА_1 та про яке йдеться в позові, було вилучено у відповідача ще в 2011 році. 
З 2014 року за його збереження відповідач відповідальності не несе, до його пошкодження та приведення до неробочого стану не має жодного відношення. Місцезнаходження токарного станку та 2 прес-грануляторів відповідачу невідоме та він не має ніякого відношення до пошкодження цього майна. Відповідач не має нести в тому числі і матеріальну відповідальність, безвідповідальність до збереження речових доказів яким є майно, на яке претендує позивач.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є невмотивованим, безпідставними та таким, що не підлягає задоволенню.
Але колегія суддів апеляційного суду погодитись з таким висновком не може з огляду на таке.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 липня 2021 року по справі № 2-18/11, провадження № 88-ц/803/22/21 Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2012 року за нововиявленими обставинами задоволено частково.
Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2012 року за наслідками розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2012 року скасоване в частині витребування від ОСОБА_2 та передачі ОСОБА_1 належного йому на праві власності майна, а саме: напівпричіп рефрижератор -Е, марки АЛКА Н12, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1980 року випуску вартістю 5519,37 грн. та в частині стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завданої моральної шкоди у розмірі 200 грн. 00 коп. та ухвалене в цій частині нове рішення.
Витребувано від ОСОБА_2 та передати ОСОБА_1 належне йому на праві власності майно:
- Жатку КМД-6, вартістю 21 600 грн. 00 коп.;
- Токарний верстат ИТ-1М, вартістю 16 003 грн. 74 коп.;
- Прес-гранулятор серії ДГ-1 №1380, вартістю 80 000 грн. 00 коп.;
- Прес-гранулятор серії ДГ-7 №1386, вартістю 100 000 грн. 00 коп.;
- Напівпричіп рефрижератор АЛКА Н12, 1980 року випуску, вартістю 29 317 грн. 50 коп.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. 00 коп.

Сторони пояснили, що зазначена постанова не виконана.

З висновку експерта (а.с.30-42) вбачається, що Жатку КМД-6, Токарний верстат ИТ-1М, Прес-гранулятор серії ДГ-1 №1380, Прес-гранулятор серії ДГ-7 №1386, Напівпричіп рефрижератор АЛКА Н12, 1980 року випуску, не придатні до експлуатації. 

Під час обшуку у ОСОБА_2 було вилучене зазначене майно.

Токарний верстат ИТ-1М був переданий на зберігання до ПП «Канал» (а.с.91).

А все інше майно було передане на зберігання дружині ОСОБА_2 (а.с.146-147).

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з доводами суду першої інстанції, що було змінено місце зберігання й іншого майна.
Так дійсно, слідчим приймалось рішення про зміну місця зберігання іншого майна (а.с.148-152).
Але це рішення було реалізоване лише частково, що вбачається з копії розписки (а.с.155), з якої вбачається, що ОСОБА_4 отримав на відповідальне зберігання частину прес-гранулятора (не зазначено якого саме).

Даних про те, що інший прес-гранулятор, жатка, напівпричіп були вилучені у відповідача та його дружини та передані на зберігання до іншого місця матеріали цивільної справи та долучені матеріали кримінальної справи не містять.

Тож з наведених доказів вбачається, що один прес гранулятор, жатка, напівпричіп досі знаходяться у відповідача.

Враховуючи, що у відповідача було вилучено та направлено на зберігання інший особі лише частину прес-гранулятора, який був вже розукомплектований, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга й позов відповідно підлягають задоволення в частині стягнення вартості разом з інфляційними збитками Жатки КМД-6, Прес-гранулятора серії ДГ-1 №1380, Прес-гранулятора серії ДГ-7 №1386, Напівпричепу рефрижератор АЛКА Н12, 1980 року випуску.

Щодо Токарного верстату ИТ-1М, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки зазначений верстат знаходиться на зберіганні у ПП «Канал», де позивач може його забрати. 

Вартість Жатки КМД-6, Прес-гранулятора серії ДГ-1 №1380, Прес-гранулятора серії ДГ-7 №1386, Напівпричепу рефрижератор АЛКА Н12, 1980 року випуску станом на 2007 рік складає 230 617, 5 грн.
Загальний індекс інфляції з 01.07.2007 року по 27.12.2023 року складає 7, 05774607.
Апеляційним судом для розрахунку суми компенсації індексу інфляції буде скорочений до рівня 7, 06.
Тож стягненню з відповідача на користь відповідача підлягає вартість майна (230 617, 5 грн.) + інфляційні збитки (1 628 159, 55 грн.), що становить 1 858 777, 05 грн.

Крім того, з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої у розмірі 15140 грн та апеляційної інстанції у розмірі 18168 грн, а загалом 33 308 грн.

При таким обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню у зазначеній частині з винесенням нового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. 
Враховуючи, в оскаржуваному рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Волошина Крістіна Юріївна задовольнити частково.
Рішення Покровського міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2026 року скасувати в частині відмови у стягненні компенсації вартості Жатки КМД-6, Прес-гранулятора серії ДГ-1 №1380, Прес-гранулятора серії ДГ-7 №1386, Напівпричепу рефрижератор АЛКА Н12, 1980 року випуску.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_2 , що мешкає в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування вартості Жатки КМД-6, Прес-гранулятора серії ДГ-1 №1380, Прес-гранулятора серії ДГ-7 №1386, Напівпричепу рефрижератору АЛКА Н12, 1980 року випуску, з відповідною індексацією інфляційних збитків 1 858 777 (один мільйон вісімсот п`ятдесят вісім тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 05 коп.
Стягнути зі ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції у розмірі 33 308 (тридцять три тисячі триста вісім) гривень. 
В іншій частині рішення Покровського міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2026 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 12.05.2026 року.

Судді: