ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року 	м. Чернівці	Справа № 926/4248/25	

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ярошенко В.П., за участю секретаря судового засідання Глевчук В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: 

Чернівецької обласної громадської організації "Авіаційний технічно-спортивний клуб "Крила Буковини" (58018, м. Чернівці, вул. Леоніда Каденюка, буд. 30, код ЄДРПОУ 33522114)

до Комунального підприємства "Міжнародний Аеропорт "Чернівці" імені Леоніда Каденюка" (58018, м. Чернівці, вул. Леоніда Каденюка, буд. 30, код ЄДРПОУ 21418761)

про усунення перешкод у користуванні майном.

за участю представників сторін:
позивач - Донець А.С. (в залі суду);
від позивача - Мельник С.Г. (в залі суду);
відповідач - Томнюк С.В. (в залі суду);
від відповідача - Долгіх К.В. (в залі суду).

В С Т А Н О В И В:

I.  Короткий зміст позовних вимог та позиції сторін по суті позовних вимог.
Чернівецька обласна громадська організація "Авіаційний технічно-спортивний клуб "Крила Буковини" (58018, м. Чернівці, вул. Леоніда Каденюка, буд. 30, код ЄДРПОУ 33522114) звернулась до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Комунального підприємства "Міжнародний Аеропорт "Чернівці" імені Леоніда Каденюка" (58018, м. Чернівці, вул. Леоніда Каденюка, буд. 30, код ЄДРПОУ 21418761) про зобов`язання усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном - літаком, що знаходиться на території відповідача, шляхом надання вільного доступу членам ЧОГО "Авіаційний технічно – спортивний клуб "Крила Буковини", яким видано перепустки строком до 31.12.2025 року, для обслуговування майна, яке зберігається в орендованому приміщені ТОВ "Гравітон" через головну прохідну відповідача та не чинити перешкоди щодо користування майном ГО "Авіаційний технічно – спортивний клуб "Крила Буковини".

I.I.  Дії та аргументи позивача.
Позивач у своїй відповіді на відзив вказує на те, що в орендованому ним приміщенні літ "О" - Ангар для МІ-2 заг.пл. 669 м.кв. зберігається належний Громадській організації літак PZL-104"ВИЛЬГА" 35А, реєстраційний номер UR-AAS. Вказане приміщення надано позивачу в оренду відповідно до договору оренди від 31.12.2017. 
Доступ до даного літака членам Чернівецької обласної Громадської організації АТСК "Крила Буковини" здійснювався відповідно до Закону України "Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації" від 21.03.2017 через головний пункт пропуску на територію КП "Міжнародний аеропорт "Чернівці" імені Леоніда Каденюка" по перепусткам на прохід, перебування в контрольованих зонах та зонах обмеженого доступу, які виготовлював відповідач відповідно до укладеного договору №10 від 14.01.2022.
23.10.2023 Відповідач надіслав лист №01-08/585 на адресу Позивача про те, що термін дії одних перепусток спливає, і для виготовлення нових потрібно надати певний пакет документів. Термін дії договору №10 про виконання робіт з виготовлення перепусток від 14.01.2022 року становить - до 31.12.2023 року. 
Для входу на територію Відповідача, обов`язковим є наявність усього пакета документів – дані працівників про результати перевірок за обліками Управління Служби безпеки України та Головного управління національної поліції України в Чернівецькій області, копії сертифікатів про проходження наркологічних та психіатричних оглядів, копії сертифікатів про проходження курсів "первинна підготовка з авіаційної безпеки", крім того повинен бути діючий Договір про виконання робіт з виготовлення перепусток та оплата за виготовлення перепусток згідно встановленої калькуляції.
Враховуючи, що відповідач надіслав лист №01-08/585 від 23.10.2023 на адресу позивача, яким повідомив про заміну постійних особистих перепусток, на виконання вказаного листа позивачем подано пакет документів для оновлення перепусток і отримано перепустки терміном на два роки до 31.12.2025.
По новим перепусткам пропуск здійснювався тільки протягом перших трьох місяців 2024 року, а з квітня 2024 року членам організації позивача, яким надано перепустки, заборонили вхід на територію аеропорту для обслуговування належного позивачу майна, а саме літака PZL-104 "ВИЛЬГА" 35А, реєстраційний номер UR-AAS.
Відповідач повідомив, що для отримання можливості доступу до приміщення (ангар), яке знаходиться на охоронюваній території аеропорту і де знаходиться майно позивача, необхідно укласти з орендодавцем Договір охорони приміщення. 
Щодо укладення договору охорони території аеропорту позивач вважає безпідставним твердження відповідача, про те, що Позивач зобов`язаний укласти договір з питань захисту цивільної авіації або договір за підтримання в робочому стані огорожі периметра аеродрому на ділянці розташування своїх об`єктів або договір про охорону, враховуючи, що укладення таких договорів не обґрунтовано жодними нормами чинного законодавства. 
Крім того, ПрАТ "Гравітон" своєю довідкою № 23/08-1 від 23.08.2024 вказав, що доступ до майна, що орендується Позивачем можливий тільки через територію Відповідача, але Ангар, у якому знаходиться літак є власністю Акціонерного товариства, розташований на земельній ділянці, яка перебуває на законних підставах у його користуванні і у даному випадку це майно Орендодавця не потребує захисту або охорони з боку відповідача. 
Також, Відповідачем не надано жодного доказу того яким чином надання доступу членам ЧОГО "Авіаційний технічно спортивний клуб "Крила Буковини" по перепусткам для обслуговування майна, яке зберігається в орендованому приміщенні ТОВ "Гравітон" через головну прохідну Відповідача є таким, що суперечить законодавству України. 
Щодо відмови у пролонгації Договору про надання перепусток: Термін дії договору №10 про виконання робіт з виготовлення перепусток від 14.01.2022 року – до 31.12.2023 року. Тобто термін його дії тривав під час воєнного стану і позивач дотримувався його умов. 
Щодо виготовлення перепусток на новий термін відповідач 23.10.2023 року направив на адресу позивача лист №01-08/585 про те, що термін дії одних для виготовлення нових потрібно надати певний пакет документів. 
Однак, після виготовлення нових перепусток на черговий термін 2 роки, він безпідставно відмовився від укладення договору на новий термін. Хоча саме на вказівку працівників бюро перепусток Представник позивача Донець А. пройшов перевірку як особа, якій надаються перепустки для входу на територію Відповідача (обов`язковим є наявність усього пакета документів – дані працівників про результати перевірок за обліками Управління Служби безпеки України та Головного управління національної поліції України в Чернівецькій області, копії сертифікатів про проходження наркологічних та психіатричних оглядів, копії сертифікатів про проходження курсів "первинна підготовка з авіаційної безпеки"). 
Також, у зв`язку з військовою агресію Російської Федерації проти України, 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан згідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 і прийнято рішення державним регулятором ДП ОПР Украерорух про закриття повітряного простору для цивільних користувачів, відповідач вважає, що укладений між нашими організаціями Договір від 01.03.2011 року "не актуальний", так як КП "Міжнародний аеропорт "Чернівці" ім. Леоніда Каденюка є режимним підприємством і перебування в умовах воєнного стану сторонніх осіб на території аеропорту заборонено. 
Крім того, позивачу запропоновано забрати належне йому майно, а саме літак PZL-104 "ВИЛЬГА" 35А, реєстраційний номер UR-AAS, який знаходиться в орендованому приміщенні відповідно до договору оренди від 31.12.2017 року, який пролонговано до 31.12.2024 року.
Позивач повідомив відповідача про те, що у зв`язку закриттям повітряного простору для цивільних користувачів, ГО АТСК "Крила Буковини" не має можливості забрати своє майно з приміщення ТОВ "Граніт", яке він орендує на законних підставах.
Як зазначив позивач, протягом тривалого часу він намагався врегулювати спірне питання шляхом перемовин, однак, сторони не дійшли згоди у вирішенні вищевказаного питання, що і стало підставою для звернення з даним позовом.

І.ІІ. Дії та аргументи Відповідача.
У своєму відзиві на позов відповідач вказує, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню враховуючи наступне. 
Щодо надання позивачу вільного доступу до майна, яке знаходиться на теориторії відповідача. 
Згідно п. 198 Закону №1965-VIII Фінансування витрат на забезпечення авіаційної безпеки здійснюється за рахунок аеропортового збору за забезпечення авіаційної безпеки в конкретному аеропорту та державного збору з авіаційної безпеки, що надходить до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях, у частині, що згідно із законодавством зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. 
Аеропортовий збір за забезпечення авіаційної безпеки справляється кожним аеропортом та спрямовується виключно на забезпечення авіаційної безпеки відповідного аеропорту. 
Таким чином, виходячи з аналізу положень Закону №1965-VIII Позивач, будучи суб`єктом авіаційної діяльності, зобов`язаний укласти договір з питань захисту цивільної авіації або договір за підтримання в робочому стані огорожі периметра аеродрому на ділянці розташування своїх об`єктів або договір про охорону. 
ПрАТ "Гравітон" в наданій довідці № 23/08-1 від 23.08.2024 визнає, що доступ до майна, що орендується Позивачем можливий тільки через територію Відповідача. 
Відповідач на виконання вимог законодавства України здійснює патрулювання усієї належної йому території – контрольована зона. 
Оскільки, доступ до ангару ПрАТ "Гравітон" можливий тільки через територію Відповідача, то ця територія охороняється згідно із законом і на цій території діють правила авіаційної безпеки, положення Закону №1965-VIII. 
ПрАТ "Гравітон" в усній розмові заявив, що ніяких договорів з Відповідачем щодо ангару не укладатиме. 
Позивач, як суб`єкт авіаційної діяльності, також відмовився від укладання договору з питань захисту цивільної авіації / договір про охорону, бо це не його ангар. 
Таким чином, надання вільного доступу членам ЧОГО "Авіаційний технічно спортивний клуб "Крила Буковини" для обслуговування майна, яке зберігається в орендованому приміщенні ТОВ "Гравітон" через головну прохідну Відповідача є таким, що суперечить законодавству України. 
Щодо виготовлення перепусток 23.10.2023 було направлено лист №01-08/585 на адресу Позивача про те, що термін дії одних перепусток спливає, і для виготовлення нових потрібно надати певний пакет документів. 
Термін дії договору №10 про виконання робіт з виготовлення перепусток від 14.01.2022 року – до 31.12.2023 року. 
Даний договір не містить положень щодо порядку пролонгації. 
Працівники бюро перепусток під час виготовлення перепусток зобов`язані дотримуватися процедури встановленої законодавством України. 
З метою перевірки осіб, яким надаються перепустки для входу на територію Відповідача, обов`язковим є наявність усього пакета документів – дані працівників про результати перевірок за обліками Управління Служби безпеки України та Головного управління національної поліції України в Чернівецькій області, копії сертифікатів про проходження наркологічних та психіатричних оглядів, копії сертифікатів про проходження курсів «первинна підготовка з авіаційної безпеки», крім того повинен бути діючий Договір про виконання робіт з виготовлення перепусток, оплата за виготовлення перепусток згідно встановленої калькуляції. 
Як вказав, відповідач станом на 23.10.2023 не було діючого договору про виконання робіт з виготовлення перепусток на 2024-2025 рік, тому твердження позивача є безпідставним. 
Згідно п. 53 Закону №1965-VIII: «Персонал служб авіаційної безпеки, а також персонал юридичних осіб, який перебуває без супроводження у контрольованих зонах аеропорту або аеродрому з метою виконання службових обов`язків, повинен пройти спеціальну перевірку, в тому числі правоохоронних органів, до отримання перепустки та права доступу до таких зон. Тобто проходження спеціальної перевірки (отримання запитуваних листом №01 08/585 документів) не є єдиною умовою і підставою для пропуску членів Позивача на територію аеропорту. 
Таким чином, працівники бюро перепусток Відповідача діяли відповідно до вимог чинного законодавства, коли направили листом № 01-08/585 від 23.10.2023 вказали на необзіжність оновлення даних для майбутнього виготовлення перепусток. 
Оскільки, проходження перевірки до отримання перепустки та права доступу до контрольованих зон є вимогою Закону №1965-VIII. 
Відповідач звернув увагу суду, що остання оплата по Договору №10 про виконання робіт з виготовлення перепусток від 14.01.2022 Позивачем була здійснена 26.04.2023. Тобто до написання листа 01-08/585 від 23.10.2023. 
Жодної оплати за виготовлення перепусток на 2024 рік - 2025 рік не було, як зазначає Позивач у своїй позовній заяві, що підтверджується копією акту звірки. 
08.02.2024 року Відповідач направив Позивачу листа, яким повідомив, що Договір №23 від 01.03.2011 року про надання послуг з аеропортового обслуговування, укладений між КП "Міжнародний аеропорт "Чернівці" імені Леоніда Каденюка» та Чернівецької обласної громадської організації Авіаційний технічно-спортивний клуб "Крила Буковини" є не актуальним, перепустки втратили чинність 31.12.2023, відтак, просить забрати майно, що належить Позивачу протягом 10 робочих днів з моменту отримання даного листа, так як подальший доступ представників Позивача на територію аеропорту буде заборонений. 
Крім того, зазначив, що Державне підприємство обслуговування повітряного руху України на своєму сайті 24 лютого 2024 року розмістило оголошення про закриття повітряного простору України у зв`язку з військовим вторгненням рф, згідно з вимогами Повітряного кодексу України та Положення про використання повітряного простору України органами ОЦВС та Державіаслужбою України вжито заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору. Надання аеронавігаційних послуг у повітряному просторі України призупинено. Це означає, що будь-які цивільні літаки не можуть літати. 
Таким чином, відповідач вказує, що Договір №23 від 01.03.2011 про надання послуг з аеропортового обслуговування, укладений між КП "Міжнародний аеропорт "Чернівці" імені Леоніда Каденюка" та Чернівецької обласної громадської організації Авіаційний технічно спортивний клуб "Крила Буковини" є не актуальним в умовах воєнного стану. Договір №23 від 01.03.2011 пролонгувався додатковими угодами. 
Однак, станом на 01.01.2024 Договір №23 від 01.03.2011 року про надання послуг з аеропортового обслуговування, укладений між КП "Міжнародний аеропорт "Чернівці" імені Леоніда Каденюка" та Чернівецькою обласною громадською організацію Авіаційний технічно-спортивний клуб "Крила Буковини" не був пролонгованим шляхом підписання додаткової угоди на 2024 рік. 
Оскільки, Договір №23 від 01.03.2011 про надання послуг з аеропортового обслуговування, більше не пролонгувався, то укладання нового Договору про виготовлення перепусток для осіб не пов`язаних з виробничим процесом аеропорту було не доцільним на період та в умовах дії воєнного стану. 
Відтак, перебування сторонніх осіб на території Відповідача заборонено. 
Незважаючи на лист №01-08/88 від 08.02.2024, як стверджує Позивач, його представники заходили на територію Відповідача по перепусткам протягом лютого 2024 та березня 2024, хоча були належним чином попереджені про заборону входу на територію аеропорту. 
З моменту отримання вказаного листа позивач не вжив жодних заходів для вивезення свого майна. 
Щодо посилання на дію форс-мажорних обставин Позивач стверджує, що не має можливості забрати своє майно в силу дії форс-мажорних обставин – військової агресії російської федерації проти України, крім того позивач вважає порушення своїх прав власника та заперечує будь-які обґрунтування щодо відмови у пропуску своїх членів до повітряного судна шляхом посилання Відповідача на дію воєнного стану, закриття повітряного простору для цивільної авіації, забороною знаходження сторонніх осіб на території Відповідача з особливими умовами пропуску та вважає такі посилання неправомірними. 
Однак, саме власник несе ризик загибелі речі і саме власник повинен належним чином дбати про своє майно, а не Відповідач, який неодноразово пропонував Позивачу забрати майно. 
В свою чергу, Позивач не надав жодного документального підтвердження, яким чином дія форс мажорних обставин не дає можливості забрати майно з орендованого у ТОВ "Гравітон" приміщення. 
Позивач звернув увагу суду на те, що літак є невеликим і його можна евакуювати за допомогою евакуатора, не підіймаючи в повітря, більше того під час судового засідання запропонував допомогти з евакуацією літака. 
Відповідач стверджує, що сторони вели перемовини, однак представник позивача відхилив усі запропоновані варіанти законного перебування на території аеропорту його представників. 
Щодо обґрунтованих підстав яким чином майно в ангарі завдає шкоди Відповідачу. 
Законодавством України передбачений певний порядок входу, перебування і виходу з території міжнародного аеропорту - Відповідача. 
Цей порядок контролю, разом із іншими умовами, дає можливість визначити Відповідача як режимне підприємство. 
Порушення встановлених вимог є підставою для притягнення до відповідальності, зокрема, заступника директора з авіаційної безпеки, або керівника підприємства. 
Відповідно керівники Відповідача не можуть приймати дискримінаційних рішень і допускати на територію Відповідача без належних на те підстав сторонніх осіб. 
Таким чином, мова не про шкоду Відповідачу, а про дотримання вимог законодавства як Відповідачем, так і Позивачем, та настання відповідальності за порушення вказаних вимог законодавства. 
Щодо належного Громадській організації літака відповідно до Договору безоплатного користування літаком від 10 червня 2018 року: "Я, ОСОБА_1 , власник літака PZL – 104 Wilga 35A №UR-AAS (надалі власник), з однієї сторони, та Громадська організація "Авіаційний технічно спортивний клуб Крила Буковини" в особі голови Сологуба Степана Миколайовича (надалі – Користувач), з іншої сторони, попередньо ознайомлені з вимогами цивільного законодавства України щодо укладання, виконання договорів та недійсності правочинів, діючи добровільно, розуміючи значення своїх дій та їх правові наслідки, уклали цей договір про наведене нижче: Власник передає в безоплатне тимчасове користування Користувачу, а останній зобов`язується повернути те саме майно". 
Згідно відкритих даних, які містяться в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України, Чернівецької обласної громадської організації Авіаційний технічно спортивний клуб "Крила Буковини" (надалі – Позивач, ЧОГО АТСК «Крила Буковини») не є власником повітряних суден, не має статусу експлуатанта, чи орендаря повітряного судна. Власником літака PZL – 104 Wilga 35A, реєстраційний знак №UR-AAS є ОСОБА_1 .
Відповідно до п. 62 Закону №1965-VIII - Члени екіпажів, які не мають постійної перепустки в аеропорт, в якому перебуває їхнє повітряне судно, прямують до нього після пред`явлення завдання на політ, генеральної декларації (у разі вильоту за кордон), документів, що посвідчують особу, та свідоцтва авіаційного персоналу, обов`язкового проходження контролю на безпеку та у супроводі уповноваженої особи аеропорту або суб`єкта наземного обслуговування. 
Фізична особа - експлуатант повітряного судна замість завдання на політ пред`являє реєстраційне посвідчення повітряного судна. 
Оскільки, згідно даних державного реєстру цивільних повітряних суден України станом на момент подання позовної заяви Позивач не є власником літака PZL – 104 Wilga 35A, реєстраційний знак №UR-AAS, та не є експлуатантом/орендарем літака PZL – 104 Wilga 35A, реєстраційний знак №UR-AAS, то відповідач не може спричиняти перешкод у користуванні літаком PZL – 104 Wilga 35A, реєстраційний знак №UR-AAS для Позивача, що підтверджується копією реєстраційного посвідчення повітряного судна та копією дозволу на виконання польотів. 
Крім того, відповідач посилається і на місцезнаходження юридичної особи Позивача та орендованого приміщення. 
Яке відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи Чернівецька обласна громадська організація Авіаційний технічно-спортивний клуб "Крила Буковини" є наступна адреса - 58018, м. Чернівці, вул. Чкалова Валерія, буд.30, 
Згідно п. 1.1. Договору оренди №2024/01-10 від 01.01.2024 року Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне користування нежитлове приміщення літ. "О" - Ангар для МІ-2 загальною площею 669 м.кв., що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Чкалова, будинок №30 (надалі – Майно). 
Однак, з 27.12.2022 Рішенням Чернівецької міської ради 27 сесія VІІІ скликання вулицю перейменували з Чкалова Валерія на Леоніда Каденюка. За адресою місто Чернівці, вул. Леоніда Каденюка, буд. 30 знаходиться Комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт "Чернівці" імені Леоніда Каденюка". 
Отже, Відповідач не перебуває у договірних відносинах з Позивачем, термін дії усіх договорів закінчився. 
Крім того, Відповідач не перебуває у договірних відносинах з власником ангару. На території Відповідача діє конкретний порядок входу (пропуску), перебування та виходу, який встановлений та регламентований діючим законодавством України. 
Повітряний простір для цивільної авіації закритий у зв`язку із дією воєнного стану на території України. 
Позивач не є експлуатантом/орендарем літака PZL-104 Wilga 35A, реєстраційний знак №UR-AAS. 
Враховуючи вищевикладене, відповідач вказує, що не здійснює перешкод в користуванні майном позивачу.

ІІ. Процесуальні дії та рішення суду.
Ухвалою суду від 22.12.2025 року відкрито провадження у справі постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.01.2026 року.
Ухвалою суду від 23.03.2026 року, припинено процедуру врегулювання спору за участю судді та поновлено провадження у справі № 926/4248/25.
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026, справу № 926/4248/25 передано до провадження судді Господарського суду Чернівецької області Ярошенко В.П.
Ухвалою суду від 24.03.2026 прийнято справу №926/4248/25 до провадження судді Господарського суду Чернівецької області Ярошенко В.П. Підготовче засідання у справі призначено на 20.04.2026.
18.03.2026 через систему "Електронний суд" за вх. № 1749 надійшло клопотання представника позивача про проведення підготовчого засідання без його участі, залучив до матеріалів справи.
В судовому засіданні 20.04.2026 суд, постановив протокольну ухвалу, якою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 13.05.2026.
12.05.2026 через систему "Електронний суд" за вх. № 1933 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. 
13.05.2026 судове засідання не відбулося через оголошення повітряної тривоги на території Чернівецької області під час запланованого слухання справи. 
Ухвалою суду від 13.05.2026 відкладено розгляд справи по суті на 08.06.2026.
У судовому засіданні 08.06.2026 оголошено перерву до 23.06.2026.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. 
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

III. Установлені судом обставини.
В орендованому Чернівецькою обласною громадською організацією "Авіаційний технічно-спортивний клуб "Крила Буковини" приміщенні літ "О" - Ангар для МІ-2 заг.пл. 669 м.кв. зберігається належний Донець А.С. літак PZL-104"ВИЛЬГА" 35А, реєстраційний номер UR-AAS. 
Вказане орендоване приміщення надано позивачу в оренду ПрАТ "Гравітон" відповідно до договору оренди №2024/01-10 від 01.01.2024. 
Судом встановлено, що позивач користується літаком PZL-104 «Вільга» 35А відповідно до договору безоплатного користування літаком від 10.06.2018.
Доступ до літака PZL-104"ВИЛЬГА" 35А членам Чернівецької обласної Громадської організації АТСК "Крила Буковини" здійснювався відповідно до Закону України "Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації" від 21.03.2017 через головний пункт пропуску на територію КП "Міжнародний аеропорт "Чернівці" імені Леоніда Каденюка" по перепусткам на прохід, перебування в контрольованих зонах та зонах обмеженого доступу, які виготовлював відповідач відповідно до укладеного договору №10 від 14.01.2022 про виконання робіт з виготовлення перепусток.
Вищевказане підтверджується довідкою № 23/08-1 від 23.08.2024, виданою ПрАТ "Гравітон", відповідно до якої, вказав, що доступ до майна, що орендується Позивачем можливий тільки через територію Відповідача. 
Оскільки доступ до ангару ПрАТ "Гравітон" можливий тільки через територію Відповідача, то ця територія охороняється згідно із законом і на цій території діють правила авіаційної безпеки, положення Закону №1965-VIII. 
23.10.2023 Відповідач надіслав лист №01-08/585 на адресу Позивача про те, що термін дії одних перепусток спливає, і для виготовлення нових потрібно надати певний пакет документів. Термін дії договору №10 про виконання робіт з виготовлення перепусток від 14.01.2022 року становить - до 31.12.2023 року. 
Для входу на територію Відповідача, обов`язковим є наявність усього пакета документів – дані працівників про результати перевірок за обліками Управління Служби безпеки України та Головного управління національної поліції України в Чернівецькій області, копії сертифікатів про проходження наркологічних та психіатричних оглядів, копії сертифікатів про проходження курсів "первинна підготовка з авіаційної безпеки", крім того повинен бути діючий Договір про виконання робіт з виготовлення перепусток та оплата за виготовлення перепусток згідно встановленої калькуляції.
Враховуючи, що відповідач надіслав лист №01-08/585 від 23.10.2023 на адресу позивача, яким повідомив про заміну постійних особистих перепусток, на виконання вказаного листа позивачем подано пакет документів для оновлення перепусток і отримано перепустки терміном на два роки до 31.12.2025.
Позивач зазначив, що по отриманим новим перепусткам пропуск здійснювався тільки протягом перших трьох місяців 2024 року, а з квітня 2024 року членам організації позивача, яким надано перепустки, заборонили вхід на територію аеропорту для обслуговування належного позивачу майна, а саме літака PZL-104 "ВИЛЬГА" 35А, реєстраційний номер UR-AAS.
Відповідач звернув увагу суду, що остання оплата по Договору №10 про виконання робіт з виготовлення перепусток від 14.01.2022 Позивачем була здійснена 26.04.2023.
Як встановлено судом, між КП "Міжнародний аеропорт "Чернівці" імені Леоніда Каденюка" та Чернівецькою обласною громадською організацію Авіаційний технічно-спортивний клуб "Крила Буковини" був укладений Договір № 64 від 01.03.2011 про надання послуг з аеропортового обслуговування.
Відповідач повідомив Позивача Листом № 01-8/88 від 08.02.2024, про те, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан згідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 і прийнято рішення державним регулятором ДП ОПР Украерорух про закриття повітряного простору для цивільних користувачів, відтак, перебування сторонніх осіб на території Відповідача заборонено.
Оскільки, Договір №64 від 01.03.2011 про надання послуг з аеропортового обслуговування, не пролонгувався, то укладання нового Договору про виготовлення перепусток для осіб не пов`язаних з виробничим процесом аеропорту було не доцільним на період та в умовах дії воєнного стану. 
Незважаючи на лист №01-08/88 від 08.02.2024, як стверджує Позивач, його представники заходили на територію Відповідача по перепусткам протягом лютого 2024 та березня 2024, хоча були належним чином попереджені про заборону входу на територію аеропорту. 
Відповідач в листі № 01-08/199від 21.03.2024 вказав, що для отримання можливості доступу до орендованого приміщення (ангар) ПрАТ "Гравітон", яке знаходиться на охоронюваній території аеропорту в якому знаходиться літак PZL-104"ВИЛЬГА" 35А, позивачу необхідно укласти з орендодавцем Договір охорони приміщення.
Однак, ПрАТ "Гравітон" в усній розмові вказав відповідачу, що жодних договорів з Відповідачем щодо охорони ангару укладати не буде, і позивач як суб`єкт авіаційної діяльності, також відмовився від укладання договору з питань захисту цивільної авіації/договіру про охорону, мотивуючи тим, що це не його ангар.
Крім того, Позивачу запропоновано забрати з тетриторії відповідача належний йому літак PZL-104"ВИЛЬГА" 35А, який знаходиться в орендованому приміщенні ПрАТ "Гравітон" відповідно до договору оренди від 01.01.2024, який пролонговано до 31.12.2024 року.
З моменту отримання вказаного листа позивач не вжив жодних заходів для вивезення свого майна, мотивуючи свою поведінку тим, що не має можливості забрати своє майно в силу дії форс-мажорних обставин – військової агресії російської федерації проти України, крім того позивач вважає порушення своїх прав власника та заперечує будь-які обґрунтування щодо відмови у пропуску своїх членів до повітряного судна шляхом посилання Відповідача на дію воєнного стану, закриття повітряного простору для цивільної авіації, забороною знаходження сторонніх осіб на території Відповідача з особливими умовами пропуску та вважає такі посилання неправомірними. 
За таердженням Відповідача Позивач не надав жодного документального підтвердження, яким чином дія форс мажорних обставин не дає можливості забрати майно з орендованого у ПрАТ "Гравітон" приміщення. 
Відповідач звернув увагу суду на те, що літак є невеликим і його можна евакуювати за допомогою евакуатора, не підіймаючи в повітря, більше того під час судового засідання запропонував допомогти з евакуацією вищевказаного літака. 
Відтак, Відповідач стверджує, що сторони вели перемовини, однак представник позивача відхилив усі запропоновані варіанти законного перебування на території аеропорту його представників.
Сторони не дійшли згоди у вирішенні вищевказаного питання, що і стало підставою для звернення з даним позовом.

IV. Оцінка суду установлених обставин та норм діючого законодавства.
Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, держави.
Згідно із частинами першою, третьою статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається.
За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового або немайнового права чи інтересу у спосіб, визначений законом або договором.
Водночас право на судовий захист виникає лише за умови доведення особою факту порушення, невизнання або оспорювання її права чи охоронюваного законом інтересу. Саме лише звернення до суду не є підставою для задоволення позову без встановлення факту порушення відповідного права.
Як убачається зі змісту позовної заяви, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідач чинить йому перешкоди у користуванні майном шляхом обмеження доступу до ангара, в якому знаходиться повітряне судно, що, на думку позивача, позбавляє його можливості здійснювати його технічне обслуговування.
Отже, заявлені позовні вимоги за своєю правовою природою є вимогами про усунення перешкод у користуванні майном (негаторний позов).
Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Разом із тим згідно зі статтею 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.
З аналізу наведених норм права вбачається, що для задоволення вимог про усунення перешкод у користуванні майном позивач повинен довести сукупність таких обставин:
- наявність у нього права, яке підлягає судовому захисту;
-факт існування реальних перешкод у здійсненні такого права;
- те, що відповідні перешкоди створені саме відповідачем;
- відсутність у відповідача передбачених законом або договором підстав для вчинення відповідних дій.
При цьому факт виникнення між сторонами спору або незгода позивача із порядком реалізації відповідачем своїх повноважень не свідчить про наявність підстав для задоволення негаторного позову.
Оскільки, судом встановлено, що позивач користується літаком PZL-104"ВИЛЬГА" 35А відповідно до договору безоплатного користування літаком від 10.06.2018 суд не погоджується з доводами відповідача про те, що права позивача жодним чином не можуть порушуватися у зв`язку з тим, що літаком PZL-104"ВИЛЬГА" 35А, яке знаходиться в орендованому ангарі, належить на праві приватної власності Донець А.С., а не позивачу.
Відповідно до статті 396 Цивільного кодексу України право на захист має також особа, яка на законних підставах володіє чужим майном.
Так, на підставі договору оренди № 2024/01-10 від 01.01.2024, укладеного між ПрАТ "Гравітон" та Чернівецькою обласною громадською організацією "Авіаційний технічно-спортивний клуб "Крила Буковини", позивач користується ангаром, розташованим на території КП "Міжнародний аеропорт "Чернівці", у якому знаходиться літак.
Разом із тим матеріалами справи встановлено, що зазначений ангар розташований на території аеропорту, яка є територією з особливим режимом доступу.
Матеріалами справи також підтверджується, що від укладення договору охорони та інших запропонованих договорів позивач відмовився, посилаючись на відсутність у нього такого обов`язку.
Однак, суд не погоджується з наведеними доводами позивача враховуючи наступне.
Відповідно до пункту 4.2 договору оренди № 2024/01-10 від 01.01.2024, укладеного між ПрАТ "Гравітон" та позивачем, саме на орендаря покладено обов`язок встановити сигналізацію та інші системи охорони у зв`язку з незадовільним технічним станом ангара.
Отже, ще під час укладення договору оренди сторони погодили необхідність забезпечення належної охорони орендованого приміщення, а також визначили, що виконання відповідних заходів покладається саме на позивача як орендаря.
Таким чином, обов`язок забезпечення охорони орендованого приміщення виник у позивача не внаслідок спірних дій відповідача, а безпосередньо з умов укладеного ним договору оренди.
Крім того, відповідач, обґрунтовуючи необхідність укладення договору охорони, посилався також на вимоги спеціального законодавства у сфері авіаційної безпеки, відповідно до яких юридичні особи, що здійснюють діяльність на території аеропорту та використовують розташовані на ній об`єкти, зобов`язані забезпечувати їх належну охорону, а також підтримувати у належному стані огорожі периметра аеродрому в межах закріплених за ними територій.
Відповідно до статті 10 Повітряного кодексу України та Закону України "Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації" забезпечення авіаційної безпеки є одним із основних обов`язків експлуатанта аеропорту та всіх суб`єктів авіаційної діяльності, які здійснюють свою діяльність на території аеропорту.
Запровадження пропускного режиму, контроль доступу до контрольованої території, забезпечення охорони об`єктів авіаційної інфраструктури та недопущення несанкціонованого доступу сторонніх осіб здійснюються саме з метою виконання покладених законом обов`язків щодо забезпечення авіаційної безпеки.
Законом України "Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації" №1965-VIII від 21.03.2017 року (надалі – Закон №1965-VIII), який містить чітке визначення наступних термінів: 
1) авіаційна безпека - захист цивільної авіації від актів незаконного втручання, який забезпечується шляхом здійснення комплексу заходів із залученням людських та матеріальних ресурсів; 
32) зона обмеженого доступу, що охороняється, - ділянки контрольованої зони аеропорту, які визначені як зони найвищого ризику і в яких поряд з контролем доступу застосовуються інші заходи контролю з метою забезпечення безпеки. 
Як правило, такими зонами є всі зони, призначені для пасажирів, які користуються послугами комерційної авіації, від пунктів догляду до повітряного судна, а також перон, зони сортування багажу, включаючи зони обслуговування повітряних суден, у яких перебуває багаж і вантаж, розміщені вантажні склади, центри сортування пошти, приміщення служб бортового харчування та прибирання літаків, розташовані в контрольованій зоні; 
37) контрольована зона - робоча площа авіапідприємства, аеропорту, прилегла до неї територія, а також розташовані поблизу них приміщення, доступ до яких контролюється». 
Відповідно до положень п. 17 Закону №1965-VIII - Забезпечення авіаційної безпеки в суб`єктах авіаційної діяльності покладається на службу авіаційної безпеки. 
Створення служб авіаційної безпеки в аеропортах та провайдерах аеронавігаційного обслуговування є обов`язковим. 
Суб`єкт авіаційної діяльності, який не має сертифікованої служби авіаційної безпеки, передає обов`язки із забезпечення певних видів авіаційної безпеки відповідним сертифікованим службам авіаційної безпеки аеропортів шляхом укладення з ними договорів, якими встановлюються права, обов`язки та відповідальність на період провадження такої діяльності. 
Згідно п. 29 Закону №1965-VIII: "Взаємовідносини суб`єктів авіаційної діяльності з питань захисту цивільної авіації від актів незаконного втручання регулюються відповідними договорами, які розробляються на підставі цієї Програми, інших нормативно-правових актів та повинні передбачати заходи щодо захисту від актів незаконного втручання, розподіл прав, обов`язків та відповідальності сторін". 
Відповідно до п. 59 Закону №1965-VIII – Відповідальність за доступ осіб до контрольованої зони, зон обмеженого доступу, що охороняються, критичних частин таких зон та стерильних зон аеропорту несуть служба авіаційної безпеки аеропорту та керівники підрозділів аеропорту, інших юридичних осіб, працівники яких працюють в аеропорту. 
Керівник аеропорту несе відповідальність за створення та підтримання у робочому стані огорожі контрольованої зони (зони обмеженого доступу, що охороняється, стерильної зони) відповідно до закону. 
Кожна юридична особа, що базується в аеропорту, несе відповідальність за підтримання в робочому стані огорожі периметра аеродрому на ділянці розташування своїх об`єктів згідно із законодавством та договором, укладеним з аеропортом, крім контролюючих органів і служб. 
Згідно п. 198 Закону №1965-VIII Фінансування витрат на забезпечення авіаційної безпеки здійснюється за рахунок аеропортового збору за забезпечення авіаційної безпеки в конкретному аеропорту та державного збору з авіаційної безпеки, що надходить до Державного спеціалізованого фонду фінансування загальнодержавних витрат на авіаційну діяльність та участь України у міжнародних авіаційних організаціях, у частині, що згідно із законодавством зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Аеропортовий збір за забезпечення авіаційної безпеки справляється кожним аеропортом та спрямовується виключно на забезпечення авіаційної безпеки відповідного аеропорту. 
За наведених обставин вимога відповідача щодо укладення договору охорони була обумовлена не довільним волевиявленням відповідача, а випливала як із договірних зобов`язань самого позивача, так і з вимог спеціального законодавства, яке регламентує порядок функціонування режимної території аеропорту.
Таким чином, вимога відповідача про укладення позивачем, як суб`єктом авіаційної діяльності, договору з питань захисту цивільної авіації або договору з підтримання в робочому стані огорожі периметра аеродрому на ділянці розташування своїх об`єктів або договору про охорону є правомірною та такою, що відповідає вимогам спеціального законодавства.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, а зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Посилання позивача на те, що ангар не перебуває у його власності, не звільняє останнього від виконання обов`язків, добровільно прийнятих ним при укладенні договору оренди, а також від дотримання вимог спеціального законодавства щодо функціонування режимної території аеропорту.
Таким чином, встановлення пропускного режиму, оформлення перепусток та визначення порядку доступу до контрольованої території аеропорту є не правом, а обов`язком експлуатанта аеропорту, покладеним на нього спеціальним законодавством.
Як встановлено судом, договір № 64 від 01.03.2011 регулював порядок перебування позивача на території аеропорту та здійснення ним діяльності, пов`язаної з експлуатацією літака.
Разом із тим судом встановлено, що відповідач повідомив позивача листом № 01-8/88 від 08.02.2024 про недоцільність пролонгації договору № 64 від 01.03.2011 з огляду на припинення польотів цивільної авіації в умовах правового режиму воєнного стану.
Суд враховує посилання позивача на те, що вищевказаний договір № 64 є чинним у зв`язку з його пролонгацією шляхом укладення додаткової угоди №23, однак, зазначає, що дані доводи не мають вирішального значення для вирішення спору враховуючи, що предметом спору у даній справі є не встановлення факту чинності чи припинення договору № 64, а наявність або відсутність протиправних дій відповідача, які б свідчили про створення позивачу незаконних перешкод у користуванні майном. 
Незалежно від правової оцінки дії договору № 64, відповідач визначив необхідною умовою отримання позивачем доступу до ангара укладення договору охорони, що було обумовлено як вимогами пункту 4.2 договору оренди, так і вимогами законодавства у сфері авіаційної безпеки щодо функціонування режимної території аеропорту.
Отже, навіть у разі прийняття доводів позивача щодо чинності договору № 64, сама по собі така обставина не спростовує правомірності вимоги відповідача щодо укладення договору охорони та не свідчить про виникнення у позивача безумовного права на оформлення перепусток і безперешкодний доступ до території аеропорту без виконання визначених відповідачем умов.
Таким чином, доводи позивача щодо пролонгації договору № 64 не спростовують встановлених судом обставин та не впливають на висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
При цьому судом встановлено, що після припинення дії договору № 10 відповідач повідомив позивача про необхідність укладення договору охорони як умови для отримання можливості доступу до ангара, розташованого на території аеропорту.
Оцінюючи наведені обставини, суд зазначає, що відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні його умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами лише протягом строку його дії. Після припинення строку дії договору його положення не породжують для сторін нових прав та обов`язків, якщо інше прямо не встановлено законом або самим договором.
Таким чином, саме по собі не продовження строку дії договору № 64 не може розцінюватися як порушення прав позивача або створення йому перешкод у користуванні майном, оскільки чинне законодавство не покладає на відповідача обов`язку укладати чи продовжувати цивільно-правові договори всупереч власному волевиявленню.
За таких обставин суд дійшов висновку, що вимога відповідача про укладення договору охорони була правомірною, відповідала умовам укладеного договору оренди та вимогам законодавства у сфері авіаційної безпеки, а тому не може розцінюватися як створення позивачу незаконних перешкод у користуванні майном.
Крім того, суд також зазначає, що навіть у разі підтвердження факту погіршення технічного стану літака даний факт також не є підставою для задоволення негаторного позову. Оскільки, предметом розгляду у цій справі є вимога про усунення перешкод у користуванні майном, тоді як питання наявності чи відсутності збитків, їх розміру та причинно-наслідкового зв`язку між ними і діями відповідача виходять за межі предмета доказування у даній справі.

Щодо доводів позивача про неможливість доступу до ангара та посилання на форс-мажорні обставини.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що після відмови відповідача у пролонгації вищевказаних договорів він був позбавлений можливості доступу до ангара, в якому знаходиться повітряне судно, у зв`язку з чим не мав можливості здійснювати його технічне обслуговування.
Разом із тим суд зазначає, що наведені доводи не можуть бути оцінені окремо від інших встановлених під час розгляду справи обставин.
Так, матеріалами справи підтверджується, що після відмови позивача від укладення договору охорони відповідач письмово повідомив останнього про необхідність протягом десяти днів забрати повітряне судно з території аеропорту.
Отже, відповідач не вчиняв дій, спрямованих на позбавлення позивача можливості володіти чи користуватися належним йому майном, а навпаки запропонував позивачу усунути причини виникнення спірної ситуації шляхом вивезення повітряного судна з території аеропорту.
Заперечуючи проти зазначеної вимоги, позивач послався на існування форс-мажорних обставин, пов`язаних зі збройною агресією Російської Федерації проти України, які, на його думку, унеможливлювали виконання таких дій.
Оцінюючи наведені доводи, суд виходить із того, що відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України саме сторона, яка посилається на певні обставини, повинна довести їх існування та вплив на спірні правовідносини.
При цьому сам факт запровадження в Україні воєнного стану не є безумовною підставою для висновку про неможливість виконання будь-якого цивільного чи господарського обов`язку.
Особа, яка посилається на форс-мажорні обставини, повинна довести не лише факт їх існування, а й наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між такими обставинами та неможливістю виконання конкретного обов`язку.
Проте матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів того, що саме обставини воєнного стану об`єктивно унеможливлювали вивезення повітряного судна з території аеропорту, його транспортування або вчинення інших необхідних дій щодо вирішення питання подальшого перебування літака на території аеропорту.
Крім того, судом встановлено, що літак є невеликим і його можна евакуювати за допомогою евакуатора, не підіймаючи в повітря, більше того під час судового засідання відповідач запропонував допомогти з евакуацією літака. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що посилання позивача на форс-мажорні обставини мають загальний характер та не підтверджують об`єктивної неможливості виконання ним вимоги відповідача щодо вивезення повітряного судна.
За встановлених обставин саме позивач, відмовившись від укладення договору охорони, не довів існування об`єктивних перешкод для вивезення літака з території аеропорту, водночас продовжуючи наполягати на наданні йому вільного доступу до режимної території без виконання визначених відповідачем умов.
За таких обставин суд не вбачає підстав вважати, що саме дії відповідача перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із тими негативними наслідками, на які посилається позивач як на підставу заявленого позову.
У зв`язку з наведеним, суд висновує, що заявлений позов не підлягає задоволенню.

V. Висновки суду.
З урахуванням установлених у справі фактичних обставин, досліджених доказів та наведених норм матеріального і процесуального права суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Під час розгляду справи судом не встановлено, що відповідачем були вчинені протиправні дії, спрямовані на створення позивачу незаконних перешкод у користуванні орендованим приміщенням чи здійсненні діяльності щодо експлуатації літака.
Відповідач повідомив позивача про необхідність укладення договору охорони як умови для отримання доступу до ангара, розташованого на території аеропорту.
Оцінюючи зазначену вимогу, суд дійшов висновку, що вона була обумовлена не довільним волевиявленням відповідача, а випливала як із умов пункту 4.2 договору оренди, відповідно до якого саме на позивача покладено обов`язок забезпечення охорони орендованого приміщення, так і з вимог спеціального законодавства у сфері авіаційної безпеки щодо забезпечення охорони контрольованої території аеропорту, пропускного режиму та належного утримання об`єктів, розташованих на його території.
При цьому матеріалами справи підтверджується, що від укладення договору охорони позивач відмовився.
Суд також враховує, що після відмови позивача від укладення договору охорони відповідач повідомив останнього про необхідність вивезення повітряного судна з території аеропорту. 
Заперечуючи проти такої вимоги, позивач послався на існування форс-мажорних обставин, пов`язаних зі збройною агресією Російської Федерації проти України, однак не надав жодних належних і допустимих доказів того, що саме ці обставини об`єктивно унеможливлювали виконання ним відповідної вимоги відповідача.
Проте належних доказів, які б підтверджували протиправність дій відповідача, незаконність встановлених ним умов доступу до режимної території аеропорту або відсутність правових підстав для вимоги щодо укладення договору охорони, суду не надано.
Посилання позивача на неможливість здійснення технічного обслуговування повітряного судна та погіршення його технічного стану не спростовують наведених висновків суду, оскільки зазначені обставини не підтверджують факту вчинення відповідачем неправомірних дій та не свідчать про наявність підстав для застосування способу захисту, передбаченого статтею 391 Цивільного кодексу України.
Суд зазначає, що негаторний позов підлягає задоволенню лише за умови доведення позивачем факту існування незаконних перешкод у здійсненні ним права користування майном, які створюються саме відповідачем та не ґрунтуються на вимогах закону чи договору. 
Судом встановлено, що умови доступу до території аеропорту були визначені відповідачем на виконання вимог спеціального законодавства та узгоджувалися з договірними обов`язками самого позивача, а відтак не можуть розцінюватися як протиправне обмеження його прав.
За таких обставин суд висновує, що позивачем не доведено наявності усіх необхідних елементів складу правопорушення, які є підставою для задоволення вимог про усунення перешкод у користуванні майном, а відтак підстави для задоволення позову відсутні.

VI. Розподіл судових витрат.
Відповідно до пункт 2 частини 2 статті 129 ГПК України встановлено, що у разі відмови у задоволенні позовних вимог судовий збір покладається на позивача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 123, 129, 219, 232 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.07.2026.

Суддя Вікторія ЯРОШЕНКО

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.