Справа № 909/403/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

30.04.2026 	 	м. Івано-Франківськ	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Карпінець Г. Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Керівника Коломийської окружної прокуратури
(вул. Лесі Українки, буд. 47, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200)

в інтересах держави в особі: 
Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області 
(вул. Шевченка, буд. 2, смт. Отинія, Коломийський район,
Івано-Франківська область, 78223)

до відповідача: Комунального підприємства "Коломийський спеціалізований 
агролісгосп Івано-Франківської обласної ради"
(вул. Шевченка, буд. 40А, с. Воскресинці, Коломийський район,
Івано-Франківська область, 78213) 

про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 250 951, 05 гривень, 

за участі:
від прокуратури: Чорнописької Галини Остапівни,
від позивача: представник в судове засідання не з`явився, 
від відповідача: представник в судове засідання не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

1. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань технічними засобами.
2. Рішення у цій справі ухвалено за результатами оцінки поданих доказів.
3. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.
І. СУТЬ СПОРУ
4. У березні 2026 року до Господарського суду Івано-Франківської області звернувся Керівник Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області із позовною заявою до Комунального підприємства "Коломийський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради" про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 250 951, 05 гривень.
ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
5. 27.03.2026 суд залишив позовну заяву без руху та встановив позивачу строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви.
6. 30.03.2026 за вх. № 5756/26 через підсистему "Електронний суд" від прокурора надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
7. Ухвалою від 31.03.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи; розгляд справи по суті призначив на 30.04.2026; зобов`язав сторони подати заяви по суті спору, зокрема: відповідачу встановив 15 - ти денний строк з моменту вручення ухвали суду для подачі відзиву на позов.
8. 17.04.2026 за вх. № 7136/26 через підсистему "Електронний суд" від прокурора надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.
9. 27.04.2026 за вх. № 7795/26 через підсистему "Електронний суд" від Комунального підприємства "Коломийський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради" надійшла заява про визнання позову.
10. За наслідком судового засідання 30.04.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
ІІІ. ПОЗИЦІЯ СТОРІН
11. Позиція прокурора. В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що відповідач, як лісокористувач, в порушення положень Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та Лісового кодексу України не забезпечив охорону та збереження лісового фонду на підвідомчій йому території, допустив самовільну вирубку лісу, чим заподіяно матеріальну шкоду лісовому фонду України та збитки державі в розмірі заявленої до стягнення суми.
12. Позиція позивача - Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області. Письмових пояснень по суті справи не надала.
13. Позиція відповідача. У поданій до суду заяві відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. 
IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
14. 30.01.2021 слідчим слідчого відділенням Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області під час проведення огляду місця події у межах населеного пункту с. Лісний Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області, а саме кварталу 38 виділ 12 було виявлено 3 зрубані дерева породи "дуб" діаметрами пнів 89 см., 80 см., 69 см.
15. Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що крім вказаного факту, були ще чотири факти незаконної порубки дерев у Коломийському САЛГ, що в с. Лісний Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області.
16. Встановлено, що 25.01.2021 майстром лісу за участю лісника обходу № 8 Коломийського спецагролісгоспу під час обходу кварталу 36 Коломийського спецагролісгоспу виявлено незаконно рубку 2 дерев породи "ялиця" діаметром 70х60 см та приблизно 66 см.
17. Згідно відомостей нарахування розміру шкоди, нанесених лісовому господарству по зазначеній вище незаконній рубці в кварталі 36 Коломийського спецагролісгоспу 2 дерев породи "ялиця" розмір шкоди становить 41 417, 26 гривень.
18. 28.01.2021 головним лісничим за участю лісника обходу № 8 Коломийського спецагролісгоспу під час обходу кварталу 36, ділянка 44 Коломийського спецагролісгоспу виявлено незаконно рубку 3 дерев породи "дуб" діаметром 75х79 см, 67х40 см, 56х56 см.
19. Згідно відомостей нарахування розміру шкоди, нанесених лісовому господарству по зазначеній вище незаконній рубці в кварталі 36, ділянка 44 Коломийського спецагролісгоспу 3 дерев породи "дуб" розмір шкоди становить 56 677, 39 гривень.
20. 30.01.2021 головним лісничим за участю лісника обходу № 8 Коломийського спецагролісгоспу під час обходу кварталу 38, ділянка 12 Коломийського спецагролісгоспу виявлено незаконно рубку 3 дерев породи "дуб" діаметром 91х86 см, 73х87 см, 75х74 см.
21. Згідно відомостей нарахування розміру шкоди, нанесених лісовому господарству по зазначеній вище незаконній рубці в кварталі 38, ділянка 12 Коломийського спецагролісгоспу 3 дерев породи "дуб" розмір шкоди становить 80 287, 55 гривень.
22. 10.02.2021 головним лісничим за участю лісника обходу №8 Коломийського спецагролісгоспу під час обходу № 8, кварталу 27 діянки 4 в урочищі "Дубина" Коломийського спецагролісгоспу виявлено незаконно рубку 2 дерев породи "дуб" діаметром 70х75 см та 80х86 см.
23. Згідно відомостей нарахування розміру шкоди, нанесених лісовому господарству по зазначеній вище незаконній рубці в кварталі 27 діянки 4 в урочищі "Дубина" Коломийського спецагролісгоспу 2 дерев породи "дуб" розмір шкоди становить 51 860, 22 гривень.
24. 25.02.2021 головним лісничим за участю лісника обходу № 8 Коломийського спецагролісгоспу під час обходу кварталу 38, ділянка 3 Коломийського спецагролісгоспу виявлено самовільно зрізане дерево породи "дуб" діаметром 64х68 см.
25. Згідно відомостей нарахування розміру шкоди, нанесених лісовому господарству по зазначеній вище незаконній рубці в кварталі 38, ділянка 3 Коломийського спецагролісгоспу дерева породи "дуб" розмір шкоди становить 20 708, 63 гривень.
26. Так, 21.12.2021 слідчим слідчого відділенням Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області у межах населеного пункту Лісний Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області, було проведено огляди місця події та складено відповідні протоколи, а саме:
- кварталу 36 в ході якого було виявлено два пні дерев породи ялиця діаметрами 70, 5см. та 64, 5 см.;
- кварталу 38 виділ 44 в ході якого було виявлено три пні дерев породи "дуб" діаметрами пнів 82 см., 74 см., 66 см;
- кварталу 38 виділ 3 в ході якого було виявлено один пень дерева породи дуб діаметром пня 71 см.
27. Також 21.12.2021, слідчим слідчого відділенням Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, у межах населеного пункту Скопівка Коломийського району Івано-Франківської області було проведено огляд місця події, а саме кварталу 38 виділ 12 в ході якого було виявлено три пні дерев породи дуб діаметрами 87 см.,78, 5 см, 73 см.
28. За вказаними фактами до ЄРДР внесено відомості № 12021090180000103 щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого частини 1 статті 246 Кримінального кодексу України.
29. У межах досудового розслідування кримінального провадження Івано-Франківським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз проведено судову інженерно-екологічну експертизу.
30. Згідно з висновком експерта № 172/23-28 від 14.08.2023, складеного за результатами проведення судової інженерно - екологічної експертизи, встановлено розмір шкоди (збитків) завданих незаконною порубкою, знищенням об`єктів рослинного світу, а саме: трьох дерев породи дуб на території кварталу 38 виділу 12 - становить 80 287, 55 гривень; двох дерев породи ялиця на території кварталу 36 - становить 41 417, 26 гривень; трьох дерев породи дуб на території кварталу 38 виділу 44 - становить 56 677, 39 гривень; одного дерева породи дуб на території кварталу 38 виділу 3 - становить 20 708, 63 гривень.
31. Відтак, прокурор зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства розмір шкоди, заподіяної порушенням вимог природоохоронного законодавства складає 250 951, 05 гривень (80 287, 55 гривень + 41 417, 26 гривень + 56 677, 39 гривень + 20 708, 63 гривень + 51 860, 22 гривень).

32. Як вказує прокурор, особу, яка здійснила незаконну порубку дерев, у ході досудової розслідування кримінального правопорушення не встановлено, тому збитки завдані інтересам держави, відшкодовуються постійним лісокористувачем - Комунальним підприємством "Коломийський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради".
33. Так, відповідно до проекту організації та розвитку лісового господарства Коломийського САЛГ ОКП "Івано-Франківськоблагроліс" місцем вчинення незаконних порубок є квартал № 36, виділи № № 29, 36, квартал № 38, виділи № № 3, 12, 44, квартал 27, обхід № 8, ділянка № 4, Отинійської дільниці, (с. Лісний Хлібичин), що в межах земельних ділянок із кадастровими номерами 2623283600:02:001:1048, 2623283600:02:001:1027, 2623283600:02:001:1042.
34. Прокурор звернув увагу, що Комунальне підприємство "Коломийський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради" є юридичною особою, якій відповідно до рішення Івано-Франківської ради № 537-22/2001 від 18.10.2001 "Про надання в постійне користування земель лісового фонду", надано в постійне користування 7 404, 3 га земельних ділянок лісового фонду для ведення лісового господарства із земель запасу обласної ради, які були у тимчасовому користуванні колишніх міжгосподарських лісгоспів, лісництв, колгоспів.
35. Як передбачено Статутом Коломийського спеціалізованого агролісгоспу ОКП "Івано-Франківськоблагроліс" (нова редакція), затвердженого наказом ОКП "Івано-Франківськоблагроліс" від 15.06.2017 № 32-в, Коломийський спеціалізований агролісгосп (скорочена назва: Коломийський САЛГ) здійснює свою діяльність на земельних ділянках лісового фонду, які надані у постійне користування Агролісгоспу відповідно до рішення Івано-Франківської обласної ради від 18.10.2001 № 537-22/2001 із земель запасу обласної ради (п. 1.2). Метою діяльності підприємства є реалізація державної політики розвитку лісового господарства і раціонального використання лісових ресурсів, охорона і захист лісів на землях лісового фонду, задоволення ринкових потреб юридичних та фізичних осіб, населення у продукції та послугах на основі ефективного використання виробничого та фінансового потенціалу, а також одержання прибутку (п. 2.1).
36. Згідно пунктів 1.1., 1.2. Статуту Комунального підприємства "Коломийський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради", затвердженого рішенням обласної ради від 11.04.2025 № 1156-40/2025 (далі – Статут), Комунальне підприємство ""Коломийський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради" (далі – комунальне підприємство) є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області. Комунальне підприємство діє відповідно до рішення Івано-Франківської обласної ради від 19.04.2024 № 891-30/2024. Власником комунального підприємства є територіальні громади сіл, селищ, міст області в особі Івано-Франківської обласної ради (далі – Власник).
37. За пунктом 3.1. Статуту, метою діяльності комунального підприємства є реалізація державної політики розвитку лісового господарства і раціонального використання лісових ресурсів, охорона і захист лісів на землях лісового фонду, задоволення ринкових потреб юридичних та фізичних осіб, населення у продукції та послугах на основі ефективного використання виробничого та фінансового потенціалу, а також одержання прибутку. Комунальне підприємство здійснює всі види спеціального використання лісових ресурсів. Комунальне підприємство може використовувати передані землі для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей. На власних або орендованих потужностях комунальне підприємство здійснює переробку заготовленої та придбаної лісопродукції, реалізує продукцію суб`єктам господарювання і населенню. Комунальне підприємство має право займатися іншими видами діяльності, які не заборонені чинним законодавством України та передбачені цим Статутом.
38. Відповідно до пункту 3.2.1. Статуту, предметом діяльності комунального підприємства є, зокрема, ведення лісового та мисливського господарства, збереження, охорона та відтворення лісових ресурсів на землях лісового фонду.
39. У відповідності з пунктом 4.16. Статуту, працівники лісової охорони комунального підприємства здійснюють охорону та захист лісу відповідно до вимог діючого законодавства на землях лісового фонду із земель запасу Івано-Франківської обласної ради, що перебувають у постійному користуванні комунального підприємства відповідно до рішення Івано-Франківської обласної ради від 18.10.2001 № 537-22/2001.
40. Відтак, Комунальне підприємство "Коломийський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради" є постійним лісокористувачем і відповідно до статуту підприємства здійснює свою діяльність на земельних ділянках лісогосподарського призначення.
41. Враховуючи вищенаведене, прокурор стверджує, що відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок невиконання покладених на Комунальне підприємство "Коломийський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради" обов`язків та допущенням незаконної порубки, в результаті якої лісу заподіяна шкода на суму 250 951, 05 гривень, має бути покладено на постійного лісокористувача – Комунальне підприємство "Коломийський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради ".
V. ПОЗИЦІЯ СУДУ
Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором в даній справі.
42. Відповідно до статті 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
43. Повноваження прокурора з виконання покладених на нього функцій щодо представництва інтересів громадянина або держави в суді регулюється статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", частиною 3 якої передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 цієї статті.
44. Частиною 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
45. Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
46. У постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 суд дійшов висновку, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.
47. Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 906/506/18, від 11.04.2019 у справі № 904/583/18, від 13.02.2019 у справі № 914/225/18, від 21.05.2019 у справі № 921/31/18.
48. Згідно висновку Верховного Суду, нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся. Така поведінка (бездіяльність) уповноваженого державного органу може вчинятися з умислом чи з необережності; бути наслідком об`єктивних (відсутність коштів на сплату судового збору, тривале не заповнення вакантної посади юриста) чи суб`єктивних (вчинення дій на користь можливого відповідача, інших корупційних або кримінально караних дій) причин.
49. Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема: повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також іншими документами, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва.
50. У частині 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.
51. Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначено, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
52. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
53. Відповідно до статті 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності українського народу від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
54. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами (ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
55. Природні ресурси, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст. 142 Конституції України). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на землю та природні ресурси (ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").
56. Статтею 15 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що місцеві ради в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
57. Як вбачається з матеріалів справи, квартал № 36, виділи № № 29, 36, квартал № 38, виділи № № 3, 12, 44, квартал 27, обхід № 8, ділянка № 4, Отинійської дільниці, (с. Лісний Хлібичин) Комунального підприємства "Коломийський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради" (у межах яких виявлено факти незаконної порубки деревини) перебуває у адміністративно-територіальних межах Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, тому Отинійська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області є саме тим органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
58. Також, Отинійська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області є органом до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища якого мають стягуватися збитки, завдані внаслідок незаконної порубки лісових ресурсів.
59. З метою дотримання статті 23 Закону України "Про прокуратуру", Коломийською окружною прокуратурою 02.03.2026 листом за № 53-637ВИХ-26 проінформовано Отинійську селищну раду Коломийського району Івано-Франківської області про виявлені незаконні рубки дерев на території Отинійської технічної дільниці № 1 у кварталах 36, 38, 27 Коломийського САЛГ, та просила повідомити про вжиття Отинійською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області відповідних заходів реагування, та в разі невжиття таких останньою повідомила про свій намір звернутись до суду із позовом.
60. У відповідь Отинійська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області № 669/04-10 від 07.03.2026 повідомила Коломийську окружну прокуратуру, що кошти в якості компенсації збитків завданих на території Отинійської технічної дільниці № 1 у кварталах 36, 38, 27 Коломийського САЛГ заподіяних порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища не надходили до місцевого бюджету. Також Отинійська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області вказала реквізити для стягнення шкоди заподіяної порушенням законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.
61. Коломийська окружна прокуратура 20.03.2026 листом за № 53-884ВИХ-26 проінформувала Отинійську селищну раду Коломийського району Івано-Франківської області про свій намір звернутись до суду із позовом про відшкодування шкоди у сумі 250 951, 05 гривень, заподіяної внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.
62. Отже, всупереч покладених законодавством повноважень, Отинійська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області у передбаченому законом порядку не вжила належних, своєчасних та ефективних заходів щодо стягнення збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок незаконної порубки дерев.
63. Враховуючи вищевикладене, а також нездійснення відповідним органом повноважень щодо захисту інтересів територіальної громади у сфері охорони та захисту лісів, його бездіяльність, суд вважає достатньо обґрунтованою зі сторони прокурора наявність підстав для представництва в суді інтересів держави відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" шляхом звернення до суду в інтересах держави з позовною заявою про відшкодування Комунальним підприємством "Коломийський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради" шкоди у сумі 250 951, 05 гривень, заподіяної внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.
Щодо суті спору.
64. Статтею 13 Конституції України визначено, що природні ресурси, що знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу й повинні використовуватися відповідно до закону.
65. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
66. Згідно зі статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.
67. Частиною 2 статті 19 Лісового кодексу України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.
68. Системний аналіз положень статті 86, пункту 5 частини 2 статті 105, статті 107 Лісового кодексу України дає підстави для висновку про те, що у випадку порушення вимог щодо організації охорони і захисту лісів, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів, а також передбачено, що підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.
69. Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.
70. Отже, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. При цьому цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 16.08.2022 у справі № 925/1598/20, від 11.01.2024 у справі № 922/618/22, від 24.01.2024 у справі № 907/449/22).
71. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
72. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
73. Водночас у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.
74. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
75. Судом встановлено, що в період з 25.01.2021 по 25.02.2021 у кварталі № 36, виділи № № 29, 36, кварталі № 38, виділи № № 3, 12, 44, кварталі 27, обхід № 8, ділянка № 4 Коломийського спецагролісгоспу були виявлені факти самовільної рубки сироростучих дерев в загальній кількості 12 дерев, з яких 2 дерева породи ялиця та 9 дерев породи сосна, що підтверджується відповідними актами огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, складеними майстром лісу та головним лісничим за участю лісника обходу № 8 Коломийського спецагролісгоспу. Акти підписані представниками відповідача без зауважень та заперечень.
76. В наданих актах зазначено, що в актах також наведено розрахунок збитків завданих незаконною рубкою.
77. Відповідно до пункту 2.5. Інструкції з оформлення органами Державного комітету лісового господарства України матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Державного комітету лісового господарства України № 262 від 31.08.2010, у разі якщо виявлено факт порушення лісового законодавства, однак особу порушника встановити неможливо (порушник вчинив правопорушення і зник з місця події), посадовою особою органу лісового господарства складається акт огляду місця вчинення порушення лісового законодавства. Складений акт протягом трьох днів з моменту виявлення правопорушення направляється до органу внутрішніх справ за місцем вчинення правопорушення для встановлення особи порушника. Виявлені при цьому незаконно добуті лісові ресурси вилучаються, про що зазначається в акті.
78. Отже, акт огляду місця вчинення правопорушення лісового господарства, складений посадовими особами органу лісового господарства, до яких відноситься відповідач, є належним та допустимим доказом в розумінні статті 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, на підтвердження факту вчинення порушення лісового законодавства.
79. Суд також враховує, що у постанові від 24.02.2021 у справі № 906/366/20 Верховний Суд дійшов висновків про те, що матеріали перевірки, за результатом яких встановлено лісопорушення працівниками лісокористувача, є достатніми та належними доказами.
80. Тобто, усвідомлюючи свої дії, відповідач неправомірно не здійснив належних заходів для збереження лісонасаджень на земельній ділянці, постійним користувачем якої він є. Вказане свідчить про наявність як вини відповідача, так і протиправної поведінки, а також причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана, які спричинили збитки.
81. Вказані обставини та подані докази є належними та допустимими для встановлення факту вчинення правопорушення природоохоронного законодавства та завдання державі шкоди незаконною порубкою лісових насаджень.
82. У свою чергу, розмір заподіяних збитків завданих незаконною порубкою, знищенням об`єктів рослинного світу, а саме: трьох дерев породи дуб на території кварталу 38 виділу 12 у розмірі 80 287, 55 гривень, двох дерев породи ялиця на території кварталу 36 у розмірі 41 417, 26 гривень, трьох дерев породи дуб на території кварталу 38 виділу 44 у розмірі 56 677, 39 гривень, одного дерева породи дуб на території кварталу 38 виділу 3 у розмірі 20 708, 63 гривень підтверджується висновком судової інженерно-екологічної експертизи у кримінальному провадженні № 1202109080000103 Івано-Франківського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 172/23-28 від 14.08.2023.
83. Судова інженерно-екологічна експертиза проведена за матеріалами кримінального провадження, зокрема і протоколів огляду місця події від 21.12.2021, які містять дані щодо породи зрубаних дерев, кількість пнів, їх ознаки та діаметр, а також розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству незаконною рубкою дерев у кварталі № 36, виділи № № 29, 36, кварталі № 38, виділи № № 3, 12, 44, кварталі 27, обхід № 8, ділянка № 4, Отинійської дільниці, (с. Лісний Хлібичин) Коломийського спецагролісгоспу.
84. Розрахунок розміру шкоди здійснено працівниками відповідача відповідно до додатків положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу" та становить 250 951, 05 гривень.
85. Суд враховує, що незаконна порубка дерев на відомчій відповідачу території свідчить про неналежне виконання ним обов`язку щодо здійснення заходів з охорони лісів від незаконних рубок, а отже про протиправність поведінки постійного лісокористувача. При цьому взято до уваги, що охорона і захист лісів є складовою частиною його діяльності.
86. Наслідком протиправної поведінки відповідача є шкода, заподіяна лісу в результаті проведення вирубки дерев не призначених у рубку. Наявність шкоди та її розмір доказово підтверджено.
87. Така шкода перебуває у безпосередньому причинному зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, адже її заподіяння зумовлено невиконанням ним обов`язку щодо здійснення заходів з охорони лісів від незаконних рубок.
88. При цьому вина відповідача у здійсненні рубки дерев без дотримання правил проведення вибіркової санітарної рубки лісу презюмується та ним не спростована, адже відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 19, пункту 5 частини 1 статті 64 Лісового кодексу України він, як постійний користувач лісу, не виконав свого обов`язку щодо здійснення охорони лісу від незаконних рубок та дотримання правил і норм використання лісових ресурсів (в цьому разі правил проведення вибіркової санітарної рубки лісу).
89. Як зазначалося, нормами чинного законодавства, зокрема Лісового кодексу України та Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища" унормовано, що організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних порубок та інших пошкоджень, покладається саме на постійних лісокористувачів.
90. Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності.
91. Обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев.
92. Факт незабезпечення лісокористувачем (відповідачем) охорони і збереження закріплених за ним лісів підтверджується матеріалами справи.
93. При цьому суд зазначає, що, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді не вчинення достатніх дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами (аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі від 09.12.2019 № 906/133/18, від 09.08.2018 № 909/976/17, постановах Верховного Суду від 20.08.2018 у справі № 920/1293/16, від 23.08.2018 у справі № 917/1261/17, від 19.09.2018 у справі № 925/382/17, від 27.03.2018 у справі № 909/1111/16 та від 20.02.2020 у справі № 920/1106/17).
94. За приписами пункту 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.
95. Частиною 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
96. Суд зазначає, що визнання відповідачем позову (повністю або частково) це безумовне погодження задовольнити матеріально-правову вимогу позивача в тому вигляді, в якому вона міститься у позовній заяві.
97. За частиною 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
98. Згідно із частиною 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
99. Суд встановив, що визнання позову відповідачем у даній справі не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, відтак приймає заяву відповідача про визнання позову та вважає заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 250 951, 05 гривень шкоди, заподіяної внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства такими, що належать до задоволення.
Висновок суду.
100. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Судові витрати.
101. Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
102. При зверненні із позовом прокурор сплатив судовий збір в сумі 3 011, 42 гривень.
103. Разом із тим, відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічну норму закріплено в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".
104. Враховуючи факт визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, судовий збір в сумі 1 505, 71 гривня (50 % від суми сплаченого позивачем судового збору) слід стягнути з відповідача на користь позивача, та 1 505, 71 гривня (50 % від суми сплаченого позивачем судового збору) повернути позивачу з державного бюджету.
Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Керівника Коломийської окружної прокуратури в особі Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області до Комунального підприємства "Коломийський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради" про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в сумі 250 951, 05 гривень – задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Коломийський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради" (вул. Шевченка, буд. 40А, с. Воскресинці, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78213; ідентифікаційний код: 31792419) 250 951, 05 гривень (двісті п`ятдесят тисяч дев`ятсот п`ятдесят одну гривню п`ять копійок) шкоди, заподіяної внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, шляхом перерахування коштів на екологічний рахунок Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області (вул. Шевченка, буд. 2, смт. Отинія, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78223; ідентифікаційний код: 043356705; рахунок (IBAN) UA38999980333199362000009642).

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Комунального підприємства "Коломийський спеціалізований агролісгосп Івано-Франківської обласної ради" (вул. Шевченка, буд. 40А, с. Воскресинці, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78213; ідентифікаційний код: 31792419) на користь Івано-Франківської обласної прокуратури (вул. Ґрюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76015; ідентифікаційний код: 03530483; рахунок (IBAN) UA 668201720343120001000003924, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, код банку отримувача – МФО 820172) судовий збір в сумі 1 505, 71 гривня (одна тисяча п`ятсот п`ять гривень сімдесят одна копійка).

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6. Повернути Івано-Франківській обласній прокуратурі (вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 760604; ідентифікаційний код юридичної особи: 03530483) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 505, 71 гривня (одна тисяча п`ятсот п`ять гривень сімдесят одна копійка), сплачений згідно з платіжною інструкцією № 410 від 18.03.2026 на суму 2 662, 40 гривень.

7. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

9. Повний текст рішення складено - 05.05.2026.

Суддя В. В. Михайлишин