СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2026 року Справа № 480/9391/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді – Глазька С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії ,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 , у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у незабезпеченні внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про зміну дати закінчення дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», раніше наданої ОСОБА_1 ;
- визнати протиправною відмову Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 в оформленні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оформлену протоколом від 14.11.2025 № 1950;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.11.2025 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 17.11.2025 № 330 про зарахування в списки особового складу частини, на всі види забезпечення та призначення на посаду ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 звільнити та відрахувати зі списків особового складу частини ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 йому було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із здійсненням постійного догляду за дядьком, який є особою з інвалідністю ІІ групи. Строк дії відстрочки було визначено до 05.11.2025. Позивач вважає, що відповідно до пункту 60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560, така відстрочка підлягала автоматичному продовженню без його особистого звернення. Незважаючи на це, відомості про зміну строку дії відстрочки до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів внесені не були.
14.11.2025 через Центр надання адміністративних послуг у місті Суми позивач подав заяву про оформлення відстрочки та необхідні документи. 15.11.2025 працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомили його про надходження сканованих копій документів неналежної якості та запросили з`явитися з оригіналами документів. У той же день після прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачу в усній формі повідомили про відмову в наданні відстрочки та про мобілізацію. Офіційне повідомлення про відмову було надіслано на його електронну пошту 15.11.2025 о 16 год. 11 хв., причиною відмови зазначено відсутність повного пакета документів згідно з додатком 5 до постанови Кабінету Міністрів України №560.
Позивач вважає, що рішення про відмову в оформленні відстрочки є протиправним, оскільки прийняте без належних правових підстав, а також комісією, яка, на його думку, була сформована з порушенням вимог пункту 57 Порядку №560. У зв`язку з цим позивач вважає протиправними подальший призов на військову службу та наказ командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування його до списків особового складу частини.
Ухвалою суду від 16.12.2025 позовну заяву залишено без руху.
У зв`язку з усуненням недоліків ухвалою суду від 22.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Відповідач – Військова частина НОМЕР_1 , заперечуючи проти задоволення позову, надала суду відзив, у якому зазначила, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 17.11.2025 №330 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначення на посаду було видано на підставі поіменного списку ІНФОРМАЦІЯ_1 №1/2230 від 17.11.2025, рапорту капітана ОСОБА_2 та рапорту самого позивача. Військова частина зазначає, що діяла в межах наданих повноважень та не приймала рішень щодо призову позивача на військову службу, а лише здійснила його зарахування на підставі документів, отриманих від уповноваженого територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Відповідачі – ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися.
Ухвалами суду від 02.01.2026 та 22.04.2026 судом витребувались докази.
Ухвалами суду від 13.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про повернення позовної заяви у справі № 480/9391/25
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку із здійсненням постійного догляду за дядьком, який є особою з інвалідністю II групи. Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії зазначеної відстрочки було визначено до 05.11.2025.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для надання позивачу відстрочки були документи, що підтверджують родинні зв`язки з особою, за якою здійснюється догляд, документи, що підтверджують встановлення цій особі інвалідності II групи, а також медичні документи щодо інших членів сім`ї, які, за твердженням позивача, не можуть здійснювати такий догляд.
14.11.2025 ОСОБА_1 через Центр надання адміністративних послуг у місті Суми повторно подав заяву про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на тій самій підставі, передбаченій пунктом 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з відповіддю Центру надання адміністративних послуг документи позивача були прийняті 14.11.2025 о 15 год. 49 хв. та передані до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
До заяви позивачем були додані документи, передбачені додатком 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560, а саме документи, що підтверджують здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи та відсутність інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.
Разом із тим, згідно з витягом з протоколу засідання Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 №1950 від 14.11.2025 позивачу відмовлено у наданні відстрочки без зазначення підстав (а.с.137).
Із повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 , надісланого на електронну адресу позивача 15.11.2025 о 16 год. 11 хв., вбачається, що підставою для відмови у наданні відстрочки визначено «відсутність повного пакета документів згідно з додатком 5 до постанови Кабінету Міністрів України №560» (а.с.35).
При цьому ані у витягу з протоколу №1950, ані у повідомленні про відмову не зазначено, яких саме документів, на думку відповідача, бракувало для прийняття рішення про надання відстрочки.
З змісту позовної заяви судом встановлено, що 15.11.2025 працівник ІНФОРМАЦІЯ_1 зателефонував позивачу та повідомив, що скановані копії документів, отримані від Центру надання адміністративних послуг, мають неналежну якість, у зв`язку з чим запропонував прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з оригіналами документів.
Того ж дня позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 з оригіналами документів. За твердженням позивача, у приміщенні територіального центру комплектування та соціальної підтримки у нього було вилучено військово-обліковий документ та обмежено можливість вільно залишити приміщення, у зв`язку з чим він звернувся до органів Національної поліції із повідомленням про незаконне утримання.
У присутності працівників поліції позивачу в усній формі було повідомлено про відмову в наданні відстрочки та про подальший призов на військову службу під час мобілізації.
Як вбачається з поіменного списку ІНФОРМАЦІЯ_1 №1/2230 від 17.11.2025, ОСОБА_1 було включено до списку військовозобов`язаних, які направляються до військової частини НОМЕР_1 .
У зазначеному поіменному списку міститься інформація про те, що 17.11.2025 військово-лікарською комісією позивача визнано придатним до проходження військової служби.
На підставі вказаного поіменного списку, а також рапорту капітана ОСОБА_2 (вх. №24455/р від 17.11.2025) та рапорту солдата ОСОБА_1 (вх. №24461/р від 17.11.2025), командиром військової частини НОМЕР_1 17.11.2025 видано наказ №330, яким ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду солдата резерву 25 запасної роти.
Згідно з рапортом солдата ОСОБА_1 він доповів, що прийняв справи та посаду солдата резерву 25 запасної роти військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків (а.с.188).
Зі змісту цього рапорту також вбачається, що позивач вибув до району відведення військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 для подальшого проходження служби.
Крім того, 28.04.2026 представником позивача подано заяву, в якій зазначено, що питання про надання відстрочки розглядалося комісією під головуванням заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що, на думку позивача, свідчить про нелегітимність складу комісії.
04.05.2026 ІНФОРМАЦІЯ_3 подав заперечення на зазначену заяву, в яких зазначив, що відповідно до додатка 2 до розпорядження начальника Сумської міської військової адміністрації Сумського району Сумської області №397-ОД від 11.11.2025 було визначено резервний склад комісії, головою якої є начальник мобілізаційного відділення – заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Не погоджуючись з вказаними діями та рішеннями відповідачів позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін, суд враховує таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1. на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 
2. з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 
3. обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; 
4. безсторонньо (неупереджено); 
5. добросовісно; 
6. розсудливо; 
7. з дотриманням принципу рівності перед законом; 
8. пропорційно; 
9. з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 
10. своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до абзацу дванадцятого частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (у редакції, чинній станом на листопад 2025 року) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:
«14) члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи».
Частиною дев`ятою статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено:
«Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів забезпечується неможливість надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації більше ніж одному військовозобов`язаному з підстав, зазначених у пунктах 9-14 частини першої цієї статті».
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до пункту 57 Порядку №560:
«Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.
Головою комісії є керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу)».
Відповідно до пункту 58 Порядку №560:
За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, військовозобов`язаних СБУ чи розвідувальних органів) особисто через центри надання адміністративних послуг подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. До заяви додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Відповідно до пункту 60 Порядку №560 (у редакції, чинній у листопаді 2025 року):
«Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надана (оформлена) відповідно до пунктів 57-58-1 цього Порядку, у разі продовження строку проведення мобілізації продовжується шляхом автоматичної зміни дати про закінчення відстрочки засобами Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (військовозобов`язаним СБУ та розвідувальних органів - видачі нової довідки за формою згідно з додатком 6) за наявності законних підстав на відстрочку (відповідно до раніше поданих військовозобов`язаним документів для оформлення відстрочки або відомостей, отриманих за допомогою застосування електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та іншими державними реєстрами або базами (банками) даних) на строк, установлений Указом Президента України про продовження строку проведення мобілізації, але не більш як до настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави для відстрочки».
Відповідно до пункту 63 Порядку №560:
«Військовозобов`язані, які відповідно до пункту 58 цього Порядку звернулися із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії, за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю».
Відповідно до додатка 5 до Порядку №560 для військовозобов`язаних, які претен
дують на відстрочку за пунктом 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», подаються документи, що підтверджують:
для військовозобов`язаного, який зайнятий постійним доглядом за членом сім`ї третього ступеня споріднення, який є особою з інвалідністю I чи II групи, - документи, що підтверджують родинні зв`язки третього ступеня споріднення (дядьки, тітки, племінники та племінниці), один із таких документів, що підтверджує неможливість членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення здійснювати постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи: довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією за формою, затвердженою МОЗ, або витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, або висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу члена сім`ї першого або другого ступеня споріднення в постійному догляді за формою, затвердженою МОЗ, а також документи про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або акт про встановлення факту здійснення особою постійного догляду (додаток 8).
Спір у даній справі виник у зв`язку з відмовою у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, подальшим призовом його на військову службу та зарахуванням до списків особового складу військової частини.
Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 надав позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» строком до 05.11.2025 (а.с.16).
Таким чином, станом на жовтень 2025 року відповідач визнав, що позивач належить до категорії військовозобов`язаних, які мають право на відстрочку, та що наданих ним документів було достатньо для підтвердження відповідної підстави.
Водночас строк дії вказаної відстрочки закінчився 05.11.2025.
Із матеріалів справи вбачається, що із заявою про оформлення нової відстрочки позивач звернувся через Центр надання адміністративних послуг лише 14.11.2025, тобто через дев`ять календарних днів після закінчення строку попередньої відстрочки.
Отже, у період з 06.11.2025 по 14.11.2025 позивач не мав чинної відстрочки від призову.
Оцінюючи доводи позивача про те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 був зобов`язаний автоматично продовжити строк дії раніше наданої відстрочки та внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, суд зазначає таке.
Положеннями Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, передбачено механізм автоматичного продовження окремих видів відстрочок у разі, якщо відомості, необхідні для підтвердження підстав для відстрочки, містяться в державних реєстрах та можуть бути отримані уповноваженим органом без додаткового звернення особи.
Разом із тим, автоматичне продовження відстрочки не є безумовним наслідком спливу строку попередньої відстрочки та не означає, що така відстрочка продовжується незалежно від наявності або відсутності необхідних підтвердних відомостей, технічної можливості їх отримання та перевірки уповноваженим органом.
Крім того, сама по собі наявність у особи відстрочки у минулому не означає, що відповідні обставини зберігаються безперервно та не потребують підтвердження на момент повторного розгляду питання.
Суд також враховує, що позивач після закінчення строку попередньої відстрочки не звертався до відповідача невідкладно, а подав нову заяву лише 14.11.2025.
За таких обставин суд не вбачає правових підстав для висновку про те, що у ІНФОРМАЦІЯ_1 існував безумовний обов`язок автоматично продовжити строк дії відстрочки позивача після 05.11.2025 без прийняття окремого рішення.
Отже, позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності щодо невнесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації про зміну строку дії відстрочки є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Разом з тим подання позивачем 14.11.2025 заяви про оформлення відстрочки покладало на Комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язок розглянути подані документи, надати їм належну оцінку та прийняти мотивоване рішення.
Як убачається з протоколу комісії №1950 від 14.11.2025, він не містить жодних підстав для відмови надані відстрочки позивачу.
У наданому позивачу повідомленні про відмову також зазначено лише загальне посилання на додаток 5 до Порядку №560 без конкретизації того, які саме документи не були подані.
Матеріали справи не містять жодного документа, в якому було б чітко зазначено перелік відсутніх документів або наведено мотиви, з яких подані документи визнані недостатніми.
ІНФОРМАЦІЯ_3 , незважаючи на відкриття провадження у справі та витребування доказів судом, не подав відзиву на позов, не надав письмових пояснень щодо конкретних підстав відмови та не спростував доводів позивача про достатність поданих документів.
За таких обставин відповідач не виконав покладений на нього частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок щодо доведення правомірності прийнятого рішення.
Суд виходить із того, що мотивованість рішення суб`єкта владних повноважень передбачає наведення конкретних фактичних і правових підстав його прийняття. Формальне посилання на «неповний пакет документів» без зазначення, яких саме документів бракує, не дає особі можливості усунути недоліки та реалізувати своє право.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №1950 від 14.11.2025, не відповідає критеріям обґрунтованості та розсудливості, а тому є протиправним і підлягає скасуванню.
Щодо доводів позивача про те, що рішення прийняте неналежним складом комісії, суд зазначає таке.
Із матеріалів справи вбачається, що засідання проводилося резервним складом комісії, визначеним розпорядженням начальника Сумської міської військової адміністрації Сумського району Сумської області №397-ОД від 11.11.2025.
Позивач не надав належних і допустимих доказів того, що зазначене розпорядження є незаконним, нечинним або що ОСОБА_3 не був уповноважений головувати на засіданні комісії.
Сам по собі факт розгляду питання резервним складом комісії не свідчить про протиправність прийнятого рішення.
Отже, доводи позивача щодо неналежного складу комісії суд відхиляє.
Після прийняття рішення про відмову у наданні відстрочки 17.11.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято рішення про призов позивача на військову службу під час мобілізації, а того ж дня командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ №330 про зарахування позивача до списків особового складу частини.
Оскільки суд дійшов висновку про протиправність та скасування рішення комісії, яке було юридичною підставою для висновку про відсутність у позивача права на відстрочку, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.11.2025 про призов позивача також не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню.
Водночас суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.11.2025 №330.
Верховний Суд у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23 зазначив, що визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності, допущених під час призову особи на військову службу, не зумовлює автоматичного припинення правовідносин проходження військової служби, оскільки такі правовідносини регулюються спеціальним законодавством, а підстави звільнення з військової служби є вичерпними.
У зазначеній постанові Верховний Суд наголосив, що спосіб захисту має бути ефективним і відповідати суті порушеного права, а втручання суду у правовідносини проходження військової служби можливе лише у спосіб, передбачений законом.
Наказ командира військової частини про зарахування до списків особового складу є актом, що фіксує факт прибуття особи до військової частини та початку проходження служби, і його скасування саме по собі означало б фактичне припинення проходження військової служби позивачем поза межами передбачених статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підстав.
Такий підхід суперечив би правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.02.2025 у справі №160/2592/23.
З аналогічних підстав не підлягає задоволенню і позовна вимога про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 звільнити позивача з військової служби та виключити його зі списків особового складу.
Підстави звільнення з військової служби визначені статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та є вичерпними. Визнання протиправним рішення про відмову у наданні відстрочки та скасування наказу про призов не створюють самостійної законної підстави для звільнення особи з військової служби.
Суд враховує висновок Верховного Суду про те, що хоча процедура призову є незворотною, особа має право на судове встановлення протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, допущених під час призову. Саме такий спосіб захисту у даній справі є належним та ефективним.
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: у частині скасування рішення комісії та наказу про призов, а в решті позовних вимог слід відмовити.
З огляду на часткове задоволення позову, судові витрати підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом від 14 листопада 2025 року № 1950, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 14 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 листопада 2025 року про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
У задоволенні інших позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 грн 96 коп. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   С.М. Глазько