Справа № 199/145/26
Провадження № 2/202/2779/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

03 квітня 2026 року  м. Дніпро
Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:
Головуючого судді Дребот І.Я.,
за участю секретаря судового засідання Козиря Ю.Ю.,
учасників справи:
представника позивача Гусакової О.Б.,
представника відповідача Пушкарської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ВСТ БАНК" про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «ВСТ БАНК» про стягнення коштів у розмірі 19 890,16 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 червня 2025 року між ним та ПАТ «Банк Восток», яке в подальшому змінило найменування на АТ «ВСТ БАНК», було укладено договір № S008681487 про надання банківських послуг. На виконання умов договору позивачу було відкрито банківські рахунки та видано платіжні картки, якими він користувався для отримання грошових коштів від фізичних осіб за надання консультаційних послуг у сфері нерухомості. Позивач зазначав, що станом на 11 листопада 2025 року на його банківських рахунках обліковувалися кошти у загальному розмірі 175 161,60 грн. Проте 26 листопада 2025 року відповідач без попереднього повідомлення та без надання будь-яких пояснень заблокував його рахунки, здійснив списання наявних на них коштів та перерахував їх на інший рахунок без відповідного розпорядження з боку позивача. При цьому, за твердженням позивача, відповідачем було утримано комісію за переказ коштів у загальному розмірі 19 890,16 грн, з яких 16 329,16 грн списано з одного рахунку та 3 561,00 грн – з іншого. Позивач вважав такі дії незаконними, оскільки умовами укладеного між сторонами договору та чинними тарифами банку не передбачено сплату комісії у зазначеному розмірі, про зміну тарифів його не повідомляли, а розрахунок та правові підстави списання коштів банк не надав. Крім того, позивач посилався на те, що звертався до відповідача з вимогою про повернення коштів, після чого отримав через касу банку 155 271,44 грн, однак сума утриманої комісії у розмірі 19 890,16 грн йому повернута не була. Посилаючись на положення статей 1071, 1212 ЦК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про захист прав споживачів», позивач вважав, що відповідач без достатньої правової підстави набув належні йому грошові кошти, у зв`язку з чим просив суд стягнути з АТ «ВСТ БАНК» на його користь 19 890,16 грн безпідставно утриманих коштів, а також покласти на відповідача судові витрати.
Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра Богун О.О. від 14.01.2026 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ВСТ Банку» про стягнення коштів передано за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпра.
Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра Дребот І.Я. від 10.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ВСТ БАНК" про стягнення коштів в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання з повідомленням сторін у справі для розгляду справи по суті на 10.03.2026 року.
06.03.2026 від представника відповідача АТ «ВСТ БАНК» надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що між сторонами були укладені договори про комплексне банківське обслуговування, відповідно до яких позивачу відкрито поточні рахунки та видано платіжні картки. Під час укладення договорів позивач був ознайомлений та погодився з умовами обслуговування, Правилами надання банківських продуктів та послуг, а також тарифами банку, які є невід`ємною частиною договорів. Представник відповідача зазначав, що під час моніторингу операцій за рахунками позивача банком було виявлено численні надходження коштів від фізичних осіб, які не відповідали фінансовому профілю клієнта та мали ознаки нетипової фінансової активності. У зв`язку із цим банком було запитано у позивача документи та пояснення щодо джерел походження коштів, характеру проведених операцій та їх економічного змісту. За результатами аналізу наданих документів та пояснень відповідач дійшов висновку про відсутність достатнього документального підтвердження походження коштів та відповідності проведених операцій заявленій діяльності позивача. З огляду на вимоги законодавства у сфері фінансового моніторингу банком було прийнято рішення про встановлення неприйнятно високого ризику ділових відносин із позивачем, припинення обслуговування та закриття відкритих на його ім`я рахунків. Представник відповідача вказував, що після припинення ділових відносин залишок коштів на рахунках був повернутий позивачу, а з суми коштів утримано комісії за переказ залишку коштів та закриття рахунків відповідно до умов укладених договорів, Правил банку та діючих тарифів. На думку відповідача, списання коштів у розмірі 19 890,16 грн було здійснено на підставі договору та тарифів банку, а тому не є безпідставним набуттям майна. У зв`язку з наведеним відповідач вважав позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
10.03.2026 в судовому засіданні оголошено перерву до 24.03.2026.
24.03.2026 в судовому засіданні оголошено перерву до 03.04.2026.
В судове засіданні 03.04.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задоволити з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні 03.04.2026 проти позову заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, в задоволенні позову просила відмовити.
Фактичні обставини, встановлені судом.
04 червня 2025 року між ОСОБА_1 (надалі – Клієнт) та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК ВОСТОК», тип товариства та найменування якого змінено з 16.09.2025 на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВСТ БАНК» (надалі Банк), було укладено заяву-договір №S008681487 про акцепт Публічної пропозиції на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування (надалі - Договір КБО, за умовами якого Клієнт акцептував Публічну Пропозицію Банку та погодився на відкриття Поточного рахунку № НОМЕР_1 з видачою електронного платіжного засобу на його ім`я, за наступними параметрами: валюта Поточного рахунку – гривня, строк дії платіжного інструменту – 30.06.2030, тип карти – Visa Classic; продукт – тарифний пакет «Картка з кешбеком». Підписуючи Договір КБО Клієнт акцептував публічну пропозицію Банку на укладання договору на умовах, викладених у Правилах надання банківських продуктів та послуг фізичним особам в ПАТ «БАНК ВОСТОК», затверджених рішенням Правління від 13.02.2025, протокол №12, що розміщені для ознайомлення на Сайті Банку www.bankvostok.com.ua та на інформаційних стендах у приміщеннях відділень Банку (надалі – Правила).
Також, 06 листопада 2025 року між ОСОБА_1 (надалі – Клієнт) та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «БАНК ВОСТОК» було укладено заяву-договір №S011889379 про акцепт Публічної пропозиції на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування (Договір КБО), за умовами якого останній акцептував Публічну Пропозицію Банку та погодився на відкриття Поточного рахунку № НОМЕР_2 з видачою електронного платіжного засобу на його ім`я, за наступними параметрами: валюта Поточного рахунку – гривня, дата відкриття поточного рахунку – 06.11.2025, строк – безстроково, вид платіжного інструменту – віртуальний платіжний інструмент МПС Mastercard, тарифний пакет «Банк Власний Рахунок». Платіжний інструмент, що є власністю Банку, Клієнт отримав в мобільному застосунку. Підписуючи Договір КБО клієнт акцептував публічну пропозицію Банку на укладання договору на умовах, викладених у Правилах надання банківських продуктів та послуг фізичним особам в АТ «ВСТ БАНК», затверджених рішенням Правління від 16.09.2025, протокол №81, розміщених для ознайомлення на Сайті Банку https://vstbank.ua/ та на інформаційних стендах у приміщеннях відділень Банку (надалі – Правила), та приєднався до запропонованого Договору КБО в межах обраного пакету банківських послуг, підтвердив свою згоду на отримання пакету послуг Банку (надалі за текстом посилання на Договір КБО розуміється як посилання на будь-який Договір КБО, зазначений вище).
Сторони Договору КБО погодили, що його невід`ємною частиною є Правила, Паспорт споживчого кредиту та Тарифи за продуктом Банку, з якими Клієнт попередньо перед підписанням Договору КБО був ознайомлений, повністю згоден, розуміє їх зміст та положення, яких він неухильно зобов`язався дотримуватись.
За умовами Договору КБО поточний рахунок Клієнта відкривається на договірній основі для зберігання грошових коштів і надання фінансових платіжних послуг, що пов`язані з відкриттям, обслуговуванням та закриттям поточного рахунку, з емісією платіжного інструменту, зарахуванням готівкових коштів та зняттям готівкових коштів з поточного рахунку, виконанням платіжних операцій із власними коштами Клієнта поточного рахунку/на поточний рахунок (у тому числі з виконанням кредитового переказу, виконанням дебетового переказу, виконанням іншої платіжної операції), виконанням платіжних операцій з поточного рахунку/на поточний рахунок користувача та зарахування коштів в результаті платіжної операції на рахунок отримувача, за умови що кошти для виконання платіжної операції надаються Клієнту Банком на умовах кредиту (у тому числі з виконанням кредитового переказу, виконанням дебетового переказу, виконанням іншої платіжної операції) та нефінансових платіжних послуг відповідно до умов Договору КБО та вимог законодавства України, кредитовий та/або дебетовий переказ з поточного рахунку здійснюється в межах залишку коштів на рахунку на початок операційного дня та з урахуванням сум, що надійшли протягом операційного дня (абз. 9 п.1 Договору КБО).
Перелік та вартість фінансових та нефінансових платіжних послуг Банку визначається Тарифами Банку (Додаток до Договору КБО), з Тарифами Банку на послуги на сайті Банку Клієнт ознайомлений, (абз. 10 п.1 Договору КБО).
Клієнт сплачує Банку вартість фінансових/платіжних/додаткових та/або супутніх (за наявності) та допоміжних послуг в порядку та строки/терміни, вказані в Тарифах Банку (абз. 13 п.1 Договору КБО).
Підписанням Договору КБО Клієнт надав згоду Банку всі платіжні операції поточного рахунку/поточних рахунків Клієнта в Банку, пов`язані з виконанням Клієнтом будь-яких грошових зобов`язань Клієнта перед Банком за Договором КБО, виконувати (ініціювати за Клієнта) самостійно (шляхом складання відповідної платіжної інструкції) та без необхідності отримання окремої згоди Клієнта (ініціювання Клієнтом окремої платіжної інструкції) на кожну платіжну операцію (абз. 4 п.7.1 Договору КБО).
Поточний рахунок забороняється використовувати для проведення операцій, пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності та незалежної професійної діяльності (абз. 3 п.11 Договору КБО).
Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_1 в період з 04 червня 2025 року по 04 листопада 2025 року відбувалися операції:
04.09.2025, 05.06.2025, 06.06.2025, 07.06.2025, 09.06.2025, 15.06.2025, 16.06.2025,
19.06.2025, 20.06.2025, 21.06.2025, 22.06.2025, 23.06.2025, 27.06.2025, 28.06.2025,
29.06.2025, 30.06.2025, 03.07.2025, 04.07.2025, 12.07.2025, 14.07.2025, 18.07.2025,
22.07.2025, 23.07.2025, 25.07.2025, 27.07.2025, 28.07.2025, 29.07.2025, 02.08.2025,
08.08.2025, 10.08.2025, 13.08.2025, 16.08.2025, 17.08.2025, 18.08.2025, 20.08.2025,
22.08.2025, 24.08.2025, 29.08.2025, 02.09.2025, 04.09.2025, 05.09.2025, 08.09.2025,
10.09.2025, 13.09.2025, 14.09.2025, 16.09.2025, 21.09.2025, 26.09.2025, 27.09.2025,
28.09.2025, 10.10.2025, 15.10.2025, 16.10.2025, 17.10.2025, 18.10.2025, 19.10.2025,
20.10.2025, 22.10.2025, 23.10.2025, 24.10.2025, 30.10.2025, 31.10.2025, 03.11.2025,
04.11.2025 по зарахуванню коштів від фізичних осіб.
Відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_2 в період з 06 листопада 2025 року по 26 листопада 2025 року відбувалися операції:
08.11.2025, 10.11.2025 по зарахуванню коштів.
11 листопада 2025 року за результатами опрацювання автоматичного сповіщення за виявленими порушеннями умов використання поточними рахунками, Клієнту встановлено обмеження видаткових операцій та на електронну адресу направлено повідомлення з пропозицією в строк до 25.11.2025 включно надати наступні документи та інформацію:
- документи щодо визначення фінансового стану:
• декларацію про майновий стан і доходи з відміткою контролюючого органу України про її отримання (для податкових резидентів України) та/або
• довідку про доходи з місця працевлаштування, та/або
• довідку з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми
виплачених доходів та утриманих податків, та/або
• інші документи, що підтверджують отримання та розмір доходів.
- опис характеру та економічної суті проведених операцій за рахунками, відкритими у Банку, зокрема рахунками, відкритими в електронних платіжних засобах (далі – карткові рахунки);
- інформацію щодо джерел походження коштів: за що були отримані вами грошові кошти, зокрема на карткові рахунки, та надайте документи, що
підтверджують джерела походження коштів;
- інформацію про подальший рух коштів: з якою метою перераховувалися грошові кошти на рахунки третіх осіб, що є підставою для вашої співпраці, та надайте
підтверджуючі документи.
Банк також повідомив Клієнта проте, що ненадання запитуваних документів або надання недостовірної інформації призведе до відмови в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».
Згідно з пунктом 2.22.3 Правил Банк має право розірвати відповідний Договір в односторонньому порядку з повідомленням про це клієнта не менше, ніж за десять днів до розірвання такого договору. 
На запит Банку клієнт надав пояснення у письмовому вигляді та пояснив це наданням консультаційних послуг та здійсненням волонтерської діяльності, до своєї відповіді також долучив посвідчення учасника Громадської організації «АТАМАН». 
01.12.2025 позивач звернувся до відповідача про повернення його коштів, з яких через касу банку він отримав готівку у розмірі 155 271,44 грн, а решту 19 890,16 грн банк так і не повернув, зазначивши що це комісія за переказ коштів.
Згідно з квитанції № 476456/1 ОСОБА_1 як платник сплатив комісію за перерахування коштів при припиненні ділових відносин за ініціативи банку згідно умов договору S008681487 від 04.06.2025 в розмірі 16 329,16 грн відповідачу АТ «ВСТ Банк».
Згідно платіжної інструкції № 476456/1 ОСОБА_1 як платник сплатив комісію за перерахування коштів при припиненні ділових відносин за ініціативи банку згідно умов договору S011889379 від 06.11.2025 в розмірі 3561,00 грн відповідачу АТ «ВСТ Банк».
На думку позивача вказані кошти були привласнені без наявної правової підстави, а тому останній звернувся з позовом до суду за захистом свого права та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 19 890,16 грн.
Оцінюючи доводи сторін, досліджені докази та надану правову аргументацію, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати та зараховувати на рахунок клієнта грошові кошти, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Згідно зі статтею 1071 ЦК України списання грошових коштів з рахунка клієнта здійснюється на підставі його розпорядження. Без розпорядження клієнта списання коштів допускається лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом або договором між банком і клієнтом.
Судом встановлено, що між сторонами існували договірні правовідносини, які виникли на підставі укладених договорів комплексного банківського обслуговування. За результатами здійснення заходів фінансового моніторингу відповідачем було прийнято рішення про припинення ділових відносин з позивачем та закриття відкритих на його ім`я рахунків.
Після припинення ділових відносин залишок грошових коштів, який знаходився на рахунках позивача, було повернуто останньому, однак відповідачем утримано грошові кошти у загальному розмірі 19 890,16 грн, а саме: 16 329,16 грн за договором № S008681487 від 04.06.2025 та 3 561,00 грн за договором № S011889379 від 06.11.2025.
Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що утримання зазначених коштів здійснено відповідно до умов договорів комплексного банківського обслуговування, Правил надання банківських продуктів та послуг фізичним особам в АТ «ВСТ БАНК» та тарифів Банку.
Разом із тим суд не може погодитися із зазначеними доводами відповідача.
Відповідно до пункту 3.53.1 Правил надання банківських продуктів та послуг фізичним особам в АТ «ВСТ БАНК» закриття поточного рахунку внаслідок односторонньої відмови сторони від відповідного договору за ініціативою Банку здійснюється, зокрема, у разі наявності підстав, передбачених законодавством з питань фінансового моніторингу. При цьому залишок коштів з поточного рахунку клієнта повертається клієнту у порядку, визначеному нормативно-правовими актами Національного банку України та внутрішніми документами Банку.
Згідно з пунктом 3.53.5 Правил клієнт погоджується, що здійснення Банком способів повернення коштів після закриття поточного рахунку є належним виконанням Банком власних зобов`язань щодо повернення коштів клієнта після закриття поточного рахунку. При цьому клієнт відповідною платіжною інструкцією надає свою згоду та доручає Банку утримати з суми коштів, що повертаються, суми витрат, пов`язаних із здійсненням такого повернення та обслуговуванням такого поточного рахунку.
З аналізу наведених положень Правил вбачається, що повернення залишку коштів після закриття рахунку є обов`язком Банку, який виникає у зв`язку з припиненням договірних відносин між сторонами. Водночас пункт 3.53.5 Правил передбачає можливість утримання лише тих сум, які є витратами, безпосередньо пов`язаними із здійсненням повернення коштів та обслуговуванням рахунку.
Отже, сам по собі факт припинення ділових відносин з клієнтом не надає Банку права на безумовне утримання будь-якої комісії у довільному розмірі. Для правомірності такого утримання відповідач повинен довести наявність передбаченої договором або законом підстави, розмір відповідного платежу та його відповідність умовам договору і тарифам Банку.
Як вбачається з наданих відповідачем квитанцій та платіжних інструкцій, утримані кошти визначені Банком як комісія за перерахування коштів при припиненні ділових відносин за ініціативою Банку.
Разом із тим відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що утримана сума у розмірі 19 890,16 грн є фактичними витратами Банку, пов`язаними із поверненням коштів позивачу після закриття рахунків, не надано розрахунку таких витрат, доказів їх фактичного понесення, а також доказів того, що саме такий розмір комісії був передбачений чинними тарифами Банку на момент виникнення спірних правовідносин.
Суд також враховує, що припинення ділових відносин та закриття рахунків було здійснено саме за ініціативою Банку. За таких обставин повернення залишку коштів позивачу було виконанням Банком власного обов`язку, передбаченого договором та Правилами, а не окремою банківською послугою, замовленою клієнтом.
Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною четвертою статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням або невчиненням нею процесуальних дій.
Оскільки саме відповідач посилається на наявність договірних підстав для утримання з позивача комісії у розмірі 19 890,16 грн, обов`язок доведення таких обставин покладається саме на відповідача. Проте належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження правомірності списання спірних коштів відповідачем суду не надано.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не довів існування передбачених законом або договором підстав для утримання з позивача грошових коштів у розмірі 19 890,16 грн.
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Оскільки під час розгляду справи відповідачем не доведено існування належної правової підстави для утримання з рахунків позивача грошових коштів у розмірі 19 890,16 грн, суд доходить висновку, що зазначені кошти були безпідставно збережені відповідачем за рахунок позивача.
Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу безпідставно утримані грошові кошти, а тому заявлений позивачем спосіб захисту шляхом їх стягнення відповідає положенням статті 1212 ЦК України та є ефективним способом поновлення порушеного права.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ВСТ БАНК» про стягнення безпідставно утриманих грошових коштів у розмірі 19 890,16 грн є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Враховуючи встановлені судом обставини, досліджені докази та наведені норми матеріального і процесуального права, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на його користь. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у встановленому законом розмірі, а тому зазначені витрати відповідно до вимог статті 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 263 ЦПК України, ст. 1066, 1071, 1212 ЦК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ВСТ БАНК" про стягнення коштів - задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства "ВСТ БАНК" (м. Дніпро, вул. Курсантська, 24, ЄДРПОУ 26237202) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) грошові кошти у розмірі 19890,16 грн.
Стягнути з Акціонерного товариства "ВСТ БАНК" (м. Дніпро, вул. Курсантська, 24, ЄДРПОУ 26237202) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 08.04.2026.

Суддя   І.Я. Дребот