УХВАЛА

20 травня 2026 року
м. Київ

справа № 947/25072/23

провадження № 61-6280ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 червня 2024 року, додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 31 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», про визнання договору недійсним та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом 
до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», про визнання договору недійсним та витребування майна.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 31 березня 2026 року, у задовленні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», про визнання договору недійсним та витребування майна відмовлено.
Додатковим рішенням Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2024 року заяву відповідача ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 947/25072/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», про визнання договору недійсним та витребування майна задоволено.
Ухвалено додаткове рішення у справі №947/25072/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», про визнання договору недійсним та витребування майна.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 43 500 грн.

Постановою Одеського апеляційного суду від 31 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2024 року змінено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000 грн.

У травні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду 
м. Одеси від 24 червня 2024 року, додаткове рішення Київського районного суду 
м. Одеси від 09 липня 2024 року та постанови Одеського апеляційного суду 
від 31 березня 2026 року з пропуском строку на касаційне оскарження судового рішення, оскільки відправлено до Верховного Суду 01 травня 2026 року.

Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише - за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням відповідних доказів.

Заявник просить поновити йому строк на касаційне оскарження, зазначає, що отримав оскаржувану постанову 01 квітня 2026 року у електронному кабінеті, тож має право на поновлення строку на касаційне оскарження, якщо касаційну скаргу подано до 01 травня 2026 року.

Отже, строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, тому його можливо поновити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 червня 2024 року, постанову Одеського апеляційного суду від 31 березня 2026 року (провадження  22-/813/608/26) та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, а саме: визнати недійсним договір від 17 лютого 2017 року N? 5141/2017/336412, оформлений в ТСЦ 5141, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про купівлю продаж автомобілю TOYTA FORTUNER 2008 року випуску, легковий універсал, N? кузова/шасі НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 ; витребувати від ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 автомобіль TOYTA FORTUNER 2008 року випуску, легковий універсал, N? кузова/шасі НОМЕР_1 ; додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2024 та постанову
Одеського апеляційного суду від 31 березня 2026 року (провадження  22-/813/774/26) у цивільній справі N? 947/25072/23 скасувати з направленням на новий розгляд до суду першої інстанції;

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме, застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду 
від 21 листопада 2018 року у справі № 674/31/15-ц, від 15 травня 2019 року у справі № 522/7636/14-ц, у постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 202/11730/14-ц, від 16 вересня 2021 року у справі № 686/10839/18, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник також вказує порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, а саме судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України, оскільки справу розглянуто за відсутності учасника справи, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк
та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої 
статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про зупинення дії додаткового рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2024 року до закінчення касаційного перегляду.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Клопотання зазначеним вимогам не відповідає та не містить мотивів і обґрунтувань необхідності зупинення виконання оскаржуваного рішення.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження судового рішення.
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», про визнання договору недійсним та витребування майна, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 червня 
2024 року, додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 
2024 року та постанови Одеського апеляційного суду від 31 березня 2026 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Одеси цивільну справу № 947/25072/23.

Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії додаткового рішення Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 
2024 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 19 червня 2026 року. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник