ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2026 р.
м. Київ
Справа № 911/339/26 

Суддя Черногуз А.Ф., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами
за позовом Компанії “Byrass Consultants Limited” (юридична адреса: 1660, Cyprus, Nicosia, Karpenisi str., 30; адреса для листування: 02125, м. Київ, бульвар Перова, буд. 15 код 541645442)
до Фізичної особи-підприємця Удовенко Марини Василівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )
про стягнення 139391,13 грн,

ВСТАНОВИВ:
Історія розгляду справи.
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Компанії “Byrass Consultants Limited” до Фізичної особи-підприємця Удовенко Марини Василівни про стягнення 139391,13 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.03.2026 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалу про відкриття провадження було направлено сторонам, позивачу в електронний кабінет, а відповідачу поштовим відправленням №R068071253108 за адресою реєстрації. 
Суд встановив, що у визначений судом строк для подання відзиву на позов відповідач своїм процесуальним правом не скористався. Відповідач не подавав жодних письмових клопотань, пов`язаних з розглядом спору, не надав заперечень та доказів на спростування вимог позивача. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виявляв наміру ознайомлюватися з матеріалами справи, а також не подавав заяв про визнання чи заперечення будь-яких обставин, що мають значення для правильного вирішення спору. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не реалізував надане йому законом право на участь у судовому процесі та доступ до правосуддя, що не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами.
Фактичні обставини справи та узагальнена позиція сторін.
01.11.2024 року між Позивачем та Фізичною особою – підприємцем Удовенко Мариною Василівною (далі - Відповідач) укладено Договір оренди № 11/03 (надалі – Договір) відповідно до умов п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове, строкове, платне користування нерухоме майно, а саме: приміщення, загальною площею 73,30 кв.м., яке розташоване за адресою Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Українська, буд. 11 (далі – орендоване майно) для використання його орендарем у якості магазину пива протягом строку дії договору оренди. Підписанням цього договору, орендодавець надає орендареві право користування орендованим майном, відповідно до умов цього договору, у якості магазину пива протягом строку дії цього договору оренди.
Умовами пункту 1.2. Договору визначено, що орендоване майно належить на праві власності орендодавцеві на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ 469888 від 08.08.2008.
Пунктом 1.9. Договору сторони погодили, що орендоване майно передається орендарю в нормальному технічному стані та придатному для використання з метою оренди на підставі Акту приймання-передавання орендованого майна, який є його невід`ємною частиною.
Згідно з пунктом 2.1. Договору орендодавець протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання даного договору передає, а орендар приймає у користування орендоване майно, що оформлюється Актом приймання-передавання орендованого майна, який підписується сторонами. З цього моменту починається обчислення строку оренди за цим договором.
Відповідно до умов пункту 3.1. Договору за користування орендованим майном орендар сплачує щомісячно орендодавцеві орендну плату в українській національній валюті гривні по курсу долара США у відношенні до української гривні.
Пунктом 3.2. Договору сторони погодили та визначили, що протягом 5 банківських днів після Дати підписання Сторонами цього Договору, Орендар має сплатити Орендодавцю орендну плату за перший місяць оренди, що складає суму в гривні, еквівалентну 365 доларам США по курсу долара США у відношенні до української гривні без ПДВ.
Пунктом 3.7 Договору передбачено, що в період з 01.11.2024 року до 31.10.2025 року загальна сума орендної плати в місяць за цим Договором складає суму в гривні еквівалентну 365 доларам США по курсу долара США у відношенні до української гривні без ПДВ і визначається згідно умовам цього Договору;
З 01.11.2025 загальна сума орендної плати в місяць з а цим Договором складає суму в гривні еквівалентну 420 доларам США по курсу долара США у відношенні до української гривні без ПДВ і визначається згідно умовам цього Договору.
Згідно з пунктом 7.1. Договору сторони дійшли згоди, що договір є юридично дійсним, обов`язковим до виконання сторонами і при порушенні сторонами його умов може бути примусово виконаний на підставі рішення суду згідно діючого законодавства України.
Пунктом 10.1. Договору передбачено, що усі спори, розходження чи вимоги, які виникають із договору чи у зв`язку із ним, у тому числі, які стосуються його виконання, порушення, припинення чи визнання недійсним, підлягають вирішенню у суді згідно діючого законодавства України.
Відповідно до Акту приймання-передавання орендованого майна від 01.11.2024 орендодавець передав, а орендар прийняв орендоване майно, а саме: приміщення, загальною площею 73,30 кв.м., яке розташоване за адресою Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Українська, буд. 11. Сторони погодили, що орендоване майно передається у належному стані разом із обладнанням (інвентарем), що визначений згідно переліку.
За твердженням позивача, умовами договору передбачено обов`язок відповідача щомісячно сплачувати орендну плату у гривні в сумі, еквівалентній визначеній сторонами сумі в доларах США. Так, у період з 01.11.2024 по 31.10.2025 розмір орендної плати становив суму, еквівалентну 365 доларам США на місяць, а починаючи з 01.11.2025 — 420 доларам США на місяць. Крім того, відповідач мав здійснювати компенсацію витрат на комунальні послуги.
Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором виконав належним чином, передавши відповідачу орендоване майно у користування. Водночас відповідач, на думку позивача, належним чином обов`язки щодо внесення орендної плати та відшкодування вартості комунальних послуг не виконав.
У зв`язку з цим станом на 14.01.2026 за відповідачем утворилася заборгованість з орендної плати у розмірі, еквівалентному 2244,99 доларам США, а також заборгованість з компенсації комунальних послуг у сумі 43280,19 грн.
Також позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору направляв відповідачу претензії від 20.01.2026, однак останні залишилися без задоволення, а заборгованість не була погашена.
У зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за орендною платою в розмірі, еквівалентному 2244,99 доларам США, а також заборгованість з компенсації комунальних послуг у сумі 43280,19 грн.
Висновки господарського суду
Як унормовано положеннями ст. 11 ЦК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Частиною 1 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом
Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Дослідивши надані матеріали справи та оцінивши доводи сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем на підставі договору оренди №11/03 від 01.11.2024 виникли договірні правовідносини оренди нерухомого майна.
Відповідно до умов вказаного договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 73,30 кв.м., розташоване за адресою: Київська область, смт Згурівка, вул. Українська, буд. 11.
Факт передачі орендованого майна відповідачу підтверджується наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі від 01.11.2024, підписаним сторонами без зауважень. Відтак суд дійшов висновку, що позивач належним чином виконав прийняті на себе зобов`язання щодо передачі майна в користування відповідачу.
Як встановлено судом, умовами договору сторони погодили обов`язок відповідача щомісячно сплачувати орендну плату за користування орендованим майном у розмірі та порядку, визначених договором.
Разом з тим матеріалами справи підтверджується, що відповідач належним чином взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість зі сплати орендної плати.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за договором оренди станом на дату звернення до суду становить суму, еквівалентну 2244,99 доларам США.
Зазначений розрахунок відповідачем належними та допустимими доказами не спростований, доказів погашення заборгованості або її іншого розміру матеріали справи не містять.
Відповідно до статей 74, 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Оскільки факт передачі майна в оренду підтверджується матеріалами справи, а доказів належного виконання відповідачем обов`язку зі сплати орендної плати суду не надано, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у заявленому позивачем розмірі.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов`язання щодо внесення орендної плати, а наявність та розмір заборгованості підтверджуються матеріалами справи, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості з компенсації комунальних послуг у розмірі 43280,19 грн суд зазначає таке.
В обґрунтування вказаної вимоги позивач посилається на наявність у відповідача заборгованості з відшкодування вартості спожитих комунальних послуг.
Разом з тим до матеріалів справи не надано належного та зрозумілого розрахунку вказаної заборгованості із зазначенням періодів нарахування, видів комунальних послуг, їх вартості, обсягів споживання та порядку визначення заявленої до стягнення суми.
Також матеріали справи не містять документів, які б дозволяли суду перевірити правильність здійснених нарахувань та встановити дійсний розмір заборгованості.
Саме лише посилання позивача на наявність боргу в сумі 43280,19 грн без наведення його детального розрахунку та належного документального підтвердження не може вважатися достатнім доказом на підтвердження заявлених вимог.
Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість та правильність визначення заявленої до стягнення суми компенсації комунальних платежів, а тому дійшов висновку про недоведеність позовних вимог у цій частині.
За таких обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 43280,19 грн заборгованості з компенсації комунальних послуг слід відмовити.
В силу частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав щодо доказів та доводів.
Вирішення питання щодо судових витрат.
Суд зауважує, що позивачем було сплачено судовий збір в сумі 3328 грн при тому, що позовна заява була подана через систему "Електронний суд". Суд наголошує, що не було враховано, що у даному випадку при сплаті судового збору підлягав застосуванню понижуючий коефіцієнт для обрахунку судового збору в розмірі 0,8.
Відтак за звернення до суду із цим позовом мав бути сплачений судовий збір в сумі 2662,40 [3328*08] грн.
Отже, суд констатує, що позивачем було здійснено переплату судового збору в сумі 665,6 грн у зв`язку із чим позивач має право звернутись з відповідним клопотанням про повернення надмірно сплаченої суми судового збору відповідно до положень Закону України "Про судовий збір".
Судові витрати по сплаті судового збору, у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України, суд покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума судового збору у розмірі 1835,74 грн [(96110,94 грн (2244,99 долара США)* 2662,40 грн)/139391,13 грн].
Керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково. 
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Удовенко Марини Василівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Компанії “Byrass Consultants Limited” (юридична адреса: 1660, Cyprus, Nicosia, Karpenisi str., 30; адреса для листування: 02125, м. Київ, бульвар Перова, буд. 15 код 541645442) заборгованість за оренду 2244,99 долара США та 1835,74 грн витрат зі сплати судового збору 
В решті позову відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.
Рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.
Повне рішення складено та підписано 15.06.2026.

Суддя А.Ф. Черногуз