ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року	Львів	Справа № 260/669/26 пров. № А/857/21540/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді	Матковської З. М.	
суддів -	Гінди О. М.	
 	Заверухи О. Б.	
за участю секретаря судового засідання: Рибачука А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року у справі №260/669/26 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АМВ Техніка" до Закарпатської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,
головуючий суддя першої інстанції – Скраль Т.В., час ухвалення – 14.01 год.,
місце ухвалення – м.Ужгород, дата складання повного тексту – 30.03.2026
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю «АМВ ТЕХНІКА» звернулося з позовною заявою до Закарпатської митниці про визнання протиправною та скасування Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA305160/2026/000007 від 09.01.2026 Закарпатської митниці; визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів № UА305000/2026/000003/2 від 09.01.2026 Закарпатської митниці.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. Отже, Картка відмови №UA305160/2026/000007 не відповідає вимогам Митного кодексу України та Порядку №631, оскільки не містить визначених Кодексом обґрунтованих підстав для відмови у митному оформленні товарів. Крім того, митну вартість імпортованого товару: Генераторів дизельних WIRMAN, що була вказана декларантом у митній декларації 26UA305160000251U8 від 09.01.2026, визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом були подані всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів за ціною договору (контракту). Відповідач у рішенні про коригування митної вартості товарів від 09.01.2026 №UA305000/2026/000003/2 не навів доказів, які б спростовували зміст та числові значення інвойсів LLCCG44/25 та LLCCG1/26, платіжної інструкції в іноземній валюті №3 від 06.01.2026 про сплату ціни товару відповідно умов контракту №0514-24 від 08.07.2024 між ТОВ «AMB ТЕХНІКА» та компанією CONTANTI GENERATORS SH.P.K. Не має впливу на визначення митної вартості зазначення відповідачем в рішенні того, що розрахунковий банківський рахунок продавця в інвойсі відрізняється від номера рахунку в інвойсі проформі та платіжній інструкції № 3 від 06.01.2026, оскільки банк без заперечень виконав розрахункову операцію в іноземній валюті в сумі 23950,00 Євро на користь одержувача коштів нерезидента CONTANTI GENERATORS SH.P.K. і обставина про зарахування коштів одержувачу за зовнішньоекономічним контрактом є неспростованою. Інвойс проформа LLCCG44/25 від 26.12.2025 на суму 23950,00 Євро складений на виконання Контракту 0514-24 ХК від 08.07.2024 та платіжна інструкція № 3 від 06.01.2026 якою перераховані кошти на рахунок вказаний в цьому інвойсі є підтвердженням того, що позивач сплатив вартість товару. Безпідставними є висновки відповідача про неточність в маршруті перевезення, а неподання додаткових документів унеможливило перевірку достовірності числового значення транспортних витрат. Митному органу були надані Контракт №0514-24 від 08.07.2024, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 954537 від 07.01.2026, довідка перевізника № 1 від 08.01.2026, митна декларація країни відправлення від 07.01.2026, які підтверджували і вартість перевезення і відсутність розбіжностей у встановлених сторонами контракту умов поставки товару та маршруту його перевезення. Згідно Контракту постачання товару здійснюється на умовах EXW Fushe Kosovo. Згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 954537 місцем завантаження товару є Kosova/ХК (графа 4 CMR), що відповідає умовам Контракту та довідці перевізника. Згідно з цією ж CMR № 954537 місцем відправника вказано Fushe Kosove, що відповідає місцю знаходження компанії нерезидента згідно Контракту: Republica e Kosoves, Fushe Kosove, та даним інвойсів. Також, заявлене місце та умови відправлення товару відповідає відомостям зазначеним у митній декларації країни відправлення від 07.01.2026, яка також надавалася відповідачу. Припущення відповідача про неточності в маршруті перевезення спростовуються документально та за своїм змістом не впливають на числові значення митної декларації. В рішенні про коригування митної вартості товарів відповідач вказав, що метод 1 (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не застосовується відповідно до положень частини другої ст. 58 МКУ, оскільки надані до митного оформлення документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення митної вартості. Такі твердження, якими керувався відповідач при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості товарів повністю спростовуються документально. Проте, всупереч вимогам митного законодавства відповідач застосував резервний метод визначення митної вартості товару.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів Закарпатської митниці № UA305000/2026/000003/2 від 09 січня 2026 року. Визнано протиправною та скасовано картку відмови Закарпатської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305160/2026/000007 від 09 січня 2026 року. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АМВ ТЕХНІКА» за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці судові витрати у вигляду сплаченого судового збору в розмірі 2 983,34 грн. 
Не погоджуючись із рішенням суд першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апелянт зазначає, що товари переміщуються в рамках посередницького контракту № 0514-24 XК від 08.07.2024 (далі - Контракт) з компанією CONTANTI GENERATORS SH.P.K Сербія (Косово) на умовах поставки EXW Fushe Kosove (Сербія). Відповідно до пункту 3.3 контракту, умови поставки вказуються в рахунку фактурі. Водночас, пунктом 4.1 контракту передбачено, що постачання товару здійснюється на умовах Інкотермс EXW Fushe Kosovо. Оскільки в рахунку-фактурі № LLCCG1/26 від 07.01.2026, умови поставки згідно правилами Інкотермс не зазначені , вказані вище пункти контракту не узгоджуються між собою. В митній декларації заявлено, що товари імпортуються на умовах поставки EXW Fushe Kosove, Сербія. Однак, згідно довідки про транспортні витрати від 08.01.2026 року № 1, виданої перевізником ФОП ОСОБА_1 , місцем відправки товару вказано місто Косово, якого не існує. Вказане також суперечить контракту, в якому місцем завантаження товару вказано Fushe Kosove. Отже, наявні неточності в маршруті перевезення. Договору (заявки тощо) про перевезення між імпортером та виконавцем перевезення до митного оформлення надано не було, що унеможливлює перевірку достовірності числового значення заявлених транспортних витрат. В митній декларації в графі 11 «Торгівельна країна» та в графі 15 «Країна відправлення» - задекларована країна за кодом RS (Сербія), однак в товаросупровідних документах, а саме в CMR, інвойсі, контракті з додатками, та копії митної декларації країни відправлення (копії додані до позовної заяви) зазначений літерний код країни «XK», який в митному класифікаторі країн відсутній (Республіка Косово є частково визнаною державою), що суперечить відомостям зазначеним в МД. 
Також зазначає, що до митного оформлення під кодом документу 3014 «Прейскурант (прайс лист) виробника товару» надано документ з назвою «Wirman price list 2026», однак даний документ не є прайс-листом виробника товару компанії Wirman, а виданий компанією продавцем Contanti Generators SH.P.K. 
Крім цього, розрахунковий банківський рахунок продавця в інвойсі відрізняється від номера рахунку в інвойсі-проформі та платіжній інструкції № 3 від 06.01.2026. (копії інвойсу-проформи та платіжної інструкції № 3 додаються) Розбіжності в документах призвели до необхідності більш поглибленої перевірки даної зовнішньоекономічної операції із застосування додаткових джерел інформації. Так, за результатами аналізу наявної в митного органу цінової інформації щодо аналогічних товарів, митне оформлення яких вже завершено, встановлено, що рівень митної вартості оцінюваних товарів менший на 12 - 19 % за вартість аналогічних товарів.
Декларантом, на запит митного органу, не спростовано невідповідності стосовно умов поставки та наданих товаросупровідних документів. Таким чином надані пояснення не спростовують сумніви митного органу у достовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до норм митного законодавства, надання додаткових документів не є обов`язком декларанта, але його правом. Декларант або уповноважена ним особа має право вибору: надати митному органу запитувані додаткові документи чи відмовитись від їх подання у разі небажання їх подати або їх відсутності.
Разом з тим, необхідно враховувати, що відмова від подання додаткових документів позбавляє митний орган можливості переконатися, що використані декларантом відомості підтверджені документально або визначені кількісно і достовірні, що присутні всі складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні.
Право на консультацію з митним органом відповідно до ч. 5 ст. 55 Митного кодексу України (далі - Кодекс) декларант не використав, обґрунтовані сумніви митного органу у достовірності (дійсності) заявленої митної вартості спростовано не було, у зв`язку з чим митним органом відповідно до частини шостої ст.54 Кодексу було відмовлено у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та прийнято рішення про коригування митної вартості товару № UА305000/2026/000003/2 від 09.01.2026.
Також апелянт зауважує, що в рішенні про коригування митної вартості оцінюваних товарів митним органом належним чином зазначено всю необхідну інформацію, передбачену статтею 55 Кодексу, у тому числі: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
З урахуванням наведеного просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову якою відмовити у задоволенні позову.
Товариство подало відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що на підставі Контракту № 0514-24 ХК від 08 липня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АМВ ТЕХНІКА» купило у компанії CONTANTI GENERATORS SH.P.K електрогенераторні установки з поршневим двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем) а саме: Дизельний електрогенератор WIRMAN модель WM25, потужністю 25кВа 1 штука (по ціні 4000,00 Євро за 1 шт.); Дизельний електрогенератор WIRMAN модель WM70 потужністю 70кВа 1 штука (по ціні 4750,00 Євро за 1 шт.); Дизельний електрогенератор WIRMAN модель WM125 потужністю 125кВа 1 штука (по ціні 7000,00 Євро за 1 шт.); Дизельний електрогенератор WIRMAN модель WM180 потужністю 180кВа 1 штука (по ціні 8200,00 Євро за 1 шт.).
Пунктом 1.2 сторони Контракту № 0514-24 ХК від 08 липня 2024 року узгодили, що найменування, кількість, загальна ціна та ціна за одиницю товару вказуються в накладних на кожну окрему партію товару, які є невід`ємною частиною цього договору.
Ціна партії електрогенераторних установок у кількості 4 штуки склала 23950,00 Євро та зафіксована у рахунку-проформі (Proforma invoice) LLCCG44/25 від 26 грудня 2025 року, рахунку-фактурі (Invoice) LLCCG1/26 від 07 січня 2026 року до Контракту № 0514-24 ХК від 08 липня 2024 року.
Пунктом 3.1 сторони Контракту № 0514-24 ХК від 08 липня 2024 року узгодили, що товар поставляється на умовах 100% передоплати.
Платіжною інструкцією в іноземній валюті № 3 від 06 січня 2026 року товариство сплатило 23 950,00 Євро компанії CONTANTI GENERATORS SH.P.K по Контракту № 0514-24 ХК від 08 липня 2024 року та інвойсу LLCCG44/25 від 26 грудня 2025 року за дизельні генератори.
Пунктом 4.1 сторони Контракту № 0514-24 ХК від 08 липня 2024 року узгодили, що постачання товару здійснюється на умовах Інкотермс EXW Fushe Kosovo, Kosovo.
Відповідно до пункту 4.5 Контракту право власності переходить до Покупця після завантаження товару на території складу продавця та підписання представником перевізника супровідних транспортних документів (CMR).
Для перевезення товару була складена 07 січня 2026 року міжнародна товарно транспортна накладна (CMR) № 954537 у якій зазначено, що місцем завантаження вантажу є Kosovа/ХК (графа 4 CMR).
Згідно з довідкою № 1 від 08 січня 2026 року, яка видана перевізником ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), вартість перевезення вантажу автомобілем SCANIA НОМЕР_2 / НОМЕР_3 за маршрутом м. Косово (Косово) м. Мукачево (Україна) складає 67395,00 грн.
09 січня 2026 року Декларантом, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 була подана до Закарпатської митниці митна декларація 26UA305160000251U8, якою було задекларовано для митного оформлення товар який ввозиться на митну територію України, а саме Генератори дизельні WIRMAN куплені товариством у компанії CONTANTI GENERATORS SH.P.K .
У митній декларації позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Також відповідачу було надано ряд документів для підтвердження митної вартості товару та обраного методу її визначення. Зокрема надано: контракт № 0514-24 ХК, рахунок-проформа (Proforma invoice) LLCCG44/25 від 26 грудня 2025 року, рахунок фактура (Invoice) LLCCG1/26 від 07 січня 2026 року, пакувальний лист (Packing List) до інвойсу 1/26, міжнародна товарно-транспортна накладна (СМR) 954537 від 07 січня 2026 року, платіжна інструкція № 3 від 06 січня 2026 року про сплату ціни товару, довідка перевізника № 1 від 08 січня 2026 року.
За результатами розгляду поданих декларантом документів Закарпатською митницею Держмитслужби прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2026/000003/2 від 09 січня 2026 року по декларації 26UA305160000251U8 до вартості 10 481,70 євро із застосуванням резервного методу визначення митної вартості товару. При визначенні числового значення митної вартості товару за основу взята наявна в ЄАІС Держмитслужби інформація щодо митної вартості подібних товарів: Для товару №1: № 25UA110130004928U2 від 10 березня 2025 року (на умовах поставки EXW MK Skopje, дизель-генератор WIRMAN 25KVA, перший метод) з митною вартістю 7.0357 USD/кг; № 25UA206020018711U1 від 24 грудня 2025 року (на умовах поставки EXW TR ISTANBUL, дизельні генератори ARMAK, резервний метод) з митною вартістю 6.21 USD/кг.
Відповідач, за результатами розгляду поданої митної декларації 26UA305160000251U8 від 09 січня 2026 року відмовив у митному оформлення (випуску) товарів з таких причин: Митним органом прийняте рішення про коригування заявленої митної вартості товару №UA305000/2026/000003/2 від 09 січня 2026 року, що зазначено в Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA305160/2026/000007.
Також в Картці відмови роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечить можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: подати до митного оформлення митну декларацію та визначити митну вартість товару з врахуванням Рішення про коригування митної вартості № UA305000/2026/000003/2 від 09 січня 2026 року, частини 1, 4 статті 55 Митного кодексу України. Нову митну декларацію подати в строки, встановлені ст. 263 МК України.
З метою випуску товару у вільний обіг позивач скористався правом, визначеним частиною сьомою статті 55 МК України, та подав митному органу нову митну декларацію, сплативши суму митних платежів згідно з заявленою митною вартістю із наданням гарантій відповідно до розділу X МК України в забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом.
Позивач не погодився із рішеннями відповідача та оскаржив їх до суду. 
Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товарів.
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів висновує наступне.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій із митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно із частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) обмінюватися інформацією, що стосується митної вартості товарів, в електронній формі у форматі міжнародних стандартів обміну електронною інформацією з митними органами іноземних держав із використанням інформаційних технологій, за умови дотримання вимог щодо її конфіденційності; 7) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю ( ст. 54 МК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант на письмову вимогу митного органу зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою та п`ятою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.
Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно ч.1 ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст. 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу (ч. 8 ст. 57 МК України).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
З системного аналізу вищенаведених норм, слідує, що правовою підставою для винесення рішення про коригування митної вартості є: виявлення обставин, що заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірного визначення митної вартості товарів; невірне проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу; відсутності у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року у справі №820/3231/16, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.
Як зауважив Верховний Суд у постанові від 21 травня 2021 року у справі № 820/307/17, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності. Наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Отже, митний орган при реалізації своїх повноважень, щодо контролю за правильністю обчислення митної вартості декларантом, мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості. Однак, лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей через неповноту поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідність характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Тобто, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою з огляду на те, що саме із цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування ним додаткових документів у декларанта та вчинення наступних дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товарів.
Водночас витребуванню підлягають не всі документи, що передбачені приписами статті 53 МК, а лише ті, що надають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.
Відтак, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митним органом іншої митної вартості лише тоді, коли подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.
Суд першої інстанції вірно заважив, що митний орган зобов`язаний зазначати конкретні обставини, що викликали обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, а також причини неможливості її перевірки на підставі наданих декларантом документів, обґрунтувавши як необхідність перевірки спірних відомостей, так і вказавши конкретні документи, надання яких може усунути такі сумніви.
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, Закарпатська митниця, засобами електронного зв`язку, надсилала пропозицію позивачу, відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості. 
На підтвердження заявленої митної вартості товару до митної декларації № 25UA305160000251U8 за ціною контракту разом з митною декларацією було подано контракт № 0514-24 ХК, рахунок-проформа (Proforma invoice) LLCCG44/25 від 26 грудня 2025 року, рахунок фактура (Invoice) LLCCG1/26 від 07 січня 2026 року, пакувальний лист (Packing List) до інвойсу 1/26, міжнародна товарно-транспортна накладна (СМR) 954537 від 07 січня 2026 року, платіжна інструкція № 3 від 06 січня 2026 року про сплату ціни товару, довідка перевізника № 1 від 08 січня 2026 року.
Наданий декларантом контракт № 0514-24 ХК містить відомості про предмет та умови поставки, умови оплати, строк дії контракту та основні зобов`язання продавця та покупця.
Пунктом 1.2 сторони Контракту № 0514-24 ХК від 08 липня 2024 року узгодили, що найменування, кількість, загальна ціна та ціна за одиницю товару вказуються в накладних на кожну окрему партію товару, які є невід`ємною частиною цього договору.
Ціна партії електрогенераторних установок у кількості 4 штуки склала 23950,00 Євро та зафіксована у рахунку-проформі (Proforma invoice) LLCCG44/25 від 26 грудня 2025 року, рахунку-фактурі (Invoice) LLCCG1/26 від 07 січня 2026 року до Контракту № 0514-24 ХК від 08 липня 2024 року.
Пунктом 3.1 сторони Контракту № 0514-24 ХК від 08 липня 2024 року узгодили, що товар поставляється на умовах 100% передоплати.
Платіжною інструкцією в іноземній валюті № 3 від 06 січня 2026 року товариство сплатило 23 950,00 Євро компанії CONTANTI GENERATORS SH.P.K по Контракту № 0514-24 ХК від 08 липня 2024 року та інвойсу LLCCG44/25 від 26 грудня 2025 року за дизельні генератори.
Пунктом 4.1 сторони Контракту № 0514-24 ХК від 08 липня 2024 року узгодили, що постачання товару здійснюється на умовах Інкотермс EXW Fushe Kosovo, Kosovo.
Відповідно до пункту 4.5 Контракту право власності переходить до Покупця після завантаження товару на території складу продавця та підписання представником перевізника супровідних транспортних документів (CMR).
Для перевезення товару була складена 07 січня 2026 року міжнародна товарно- транспортна накладна (CMR) № 954537 у якій зазначено, що місцем завантаження вантажу є Kosovа/ХК (графа 4 CMR), (а.с. 19). Слід сказати, що СMR міжнародна товарно-транспортна накладна, без якої неможливе відправлення вантажу. Це правова основа і доказ укладення контракту. Накладну оформляють: відправник вантажу заповнює графи 1 15, 21, 22. Це відомості: найменування та адреса відправника/одержувача, місце і дата завантаження/доставлення товару. Прописують умови оплати, документи, що додаються.
Представник компанії-перевізника заповнює графи 16 19, 23, 25 29 CMR. Вказує відомості про перевізника (найменування та адресу), інші компанії, якщо вони будуть залучені для транспортування.
Згідно з довідкою № 1 від 08 січня 2026 року, яка видана перевізником ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), вартість перевезення вантажу автомобілем SCANIA НОМЕР_2 / НОМЕР_4 за маршрутом м. Косово (Косово) м. Мукачево (Україна) складає 67395,00 грн.
09 січня 2026 року Декларантом, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , була подана до Закарпатської митниці митна декларація 26UA305160000251U8, якою було задекларовано для митного оформлення товар який ввозиться на митну територію України, а саме Генератори дизельні WIRMAN куплені товариством у компанії CONTANTI GENERATORS SH.P.K .
У митній декларації позивачем самостійно визначено митну вартість товару за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Апелянт зауважує, що оскільки згідно з довідкою про транспортні витрати від 08 січня 2026 року № 1 місце відправки товару зазначено м. Косово, то це суперечить умовам контракту, оскільки контракту постачання товару здійснюється на умовах EXW Fushe Kosovo. 
Апеляційний суд вважає такі доводи митного органу необґрунтованими та погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що згідно міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 954537 місцем завантаження товару є Kosova/ХК (графа 4 CMR), що відповідає умовам Контракту. Згідно з цією ж CMR № 954537 місцем відправника вказано Fushe Kosove, що відповідає місцю знаходження компанії нерезидента згідно Контракту: Republica e Kosoves, Fushe Kosove, та даним інвойсів. Також заявлене місце та умови відправлення товару відповідає відомостям зазначеним у митній декларації країни відправлення від 07 січня 2026 року.
Суд першої інстанції вірно виснував, що в ході розгляду справи не встановив у документах, які подані декларантом до митного оформлення ознак підробки документів чи відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З урахуванням наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції вірно висновував, що у митного органу були відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості самого товару та вони містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Отже, подані до митного оформлення документи підтверджують ціну придбання товару, не містять розбіжностей, а також дають можливість повністю ідентифікувати товар, за придбання якого були сплачені відповідні кошти.
Натомість жодних обґрунтованих сумнів щодо невірного визначення декларантом митної вартості товару, конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів відповідачем зазначено не було.
Відповідачем не доведено неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем документів для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених частинами 1 та 2 статті 58 МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування положень частини 3 статті 57 та частини 3 статті 58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.
У даному випадку, дослідивши надані позивачем документи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що під час митного оформлення декларантом надано усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар, містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, та які підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями частиною 1 статті 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною договору купівлі-продажу.
Апеляційний суд також враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.
Отже, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Крім цього, безпідставними є доводи митного органу про те, що ціни на імпортований товар, є нижчими від цін за аналогічні товари, розмитнення яких вже проводилося, оскільки такі обставини не є достатньою підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог МК України, так як такі відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже, не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).
Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості.
Отже, зазначені митницею у рішенні про коригування митної вартості зауваження та розбіжності, не можуть бути визнаними об`єктивними, обґрунтованими і є такими, що не впливають на числові значення заявленої митної вартості.
Зі змісту наданих до митного оформлення документів не встановлені такі розбіжності або недоліки документів, які б перешкоджали митному органу підтвердити митну вартість товару за обраним декларантом основним методом.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Перевіривши правомірність прийнятих відповідачем рішень згідно до вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, суд приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів Закарпатської митниці № UA305000/2026/000003/2 від 09 січня 2026 року та картка відмови Закарпатської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305160/2026/000007 від 09 січня 2026 року вказаним вище критеріям не відповідають, тому є протиправними та підлягають скасуванню, а адміністративний позов задоволенню з наведених вище підстав.
За наведених вище обставин справи та норм чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Закарпатської митниці залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року у справі №260/669/26 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	О. Б. Заверуха 	
Повний текст постанови складений та підписаний 11.06.2026.