ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року	справа № 380/1579/26	
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Брильовського Р.М.
при секретарі судових засідань – Горбунову О.С.
та осіб, що беруть участь у справі:
позивача – ОСОБА_1 
представника відповідача – Кісіля Р.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ЄДРПОУ 440108833) про визнання протиправними дій та скасування наказу, -

встановив:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, у якій просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 32 від 05.01.2026 «Про застосування дисциплінарного стягнення та порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області» в частині застосування до оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0118650), за порушення службової дисципліни, зокрема вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України “Про Національну поліцію”, п. 2, 3, 4, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № № 2337-VIII, ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців 2, 4, 6, 8, 9, 11 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, з урахуванням ч. 2 ст. 19 та на підставі п. 4 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № № 2337-VIII, дисциплінарного стягнення – попередження про неповну службову відповідність.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що твердження заявниці (гр. ОСОБА_2 ), гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 є гіперболізованими та не відповідають дійсності. На запит начальника УКР ГУНП у Львівській області С. Молотова директор підприємства п. Власюк, де працюють вищезазначені контролери, стверджує, що збереглось лише відео з нагрудних відеокамер, де вже контролери виходять з тролейбуса, що не відповідає дійсності.  ОСОБА_5 тим самим прикриває свою підлеглу в не висвітленні її хамовитої поведінки при спілкуванні з позивачем в тролейбусі №25 під час руху. В складеному акті перегляду відеоматеріалів за підписом голови та членів дисциплінарної комісії від 26.12.2025 року не вбачається в їх діях об`єктивності та неупередженості в проведенні вказаного службового розслідування. В матеріалах службового розслідування міститься письмова інформація членкині дисциплінарної комісії ОСОБА_6 № 203256-2025 від 24.12.2025 року на ім`я голови дисциплінарної комісії, в якій зазначено, що позивач 26.04.2024 року ознайомлений з «Пам`яткою щодо етичної поведінки в Національній поліції України». ОСОБА_1 стверджує, що 26.04.2024 року він відповідно до наказу ГУНП у Львівській області перебував на курсах підвищення кваліфікації, і з жодними відомостями його ніхто не ознайомлював під підпис, 27 і 28 квітня 2024 року були вихідними днями, а з 29.04.2024 по 13.05.2024 він перебував у щорічній відпустці. З письмової інформації членкині дисциплінарної комісії ОСОБА_7 вбачається суб`єктивне та упереджене ставлення до позивача при проведенні даного службового розслідування. В матеріалах службового розслідування відсутній відеофайл з нагрудної камери заявниці - контролера ОСОБА_2 , коли вона зайшла в тролейбус №25 та безпосередньо при спілкуванні з позивачем в тролейбусі №25 під час руху, що унеможливлює встановлення причин та умов дисциплінарного проступку. Вказує, що письмові пояснення ОСОБА_1 щодо обставин службового розслідування залишились не розглянутими та не дослідженими, чим порушено його право на захист та саму процедуру проведення службового розслідування. Позивач стверджує, що перебуваючи в лавах поліції з 01.02.2018 його жодного разу не ознайомлювали з відомостями під підпис, в яких би містився точний перелік слів, які належать до нецензурної лексики. Вважає, що службове розслідування проведено з порушенням норм Дисциплінарного статуту НПУ, не повно та не об`єктивно, зокрема, без належного з`ясування та встановлення всіх обставин, дійсних причин і умов ймовірного вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що, як наслідок, призвело до помилкових висновків стосовно наявності в його діях складу дисциплінарного проступку. Позивач вважає, що відповідач не довів факту порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що стало наслідком видачі начальником ГУНП у Львівській області протиправного наказу в частині застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність. Вказане дисциплінарне стягнення є аж четвертим видом з переліку дисциплінарних стягнень за своєю суворістю, передбаченого ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту НПУ, хоча відповідно до службової характеристики, яка міститься в матеріалах справи, діючих стягнень на момент проведення службового розслідування у позивача не було. Просив позов задовольнити.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, згідно з яким не погоджується з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. На обґрунтування чого відповідач вказує, що підставою для видання оскаржуваного наказу послужило службове розслідування, проведене за заявою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 26.11.2025 з приводу неналежного розгляду її попереднього звернення щодо неправомірних дій поліцейського ОСОБА_9 , що мали місце 02.10.2025 та призначити службове розслідування за даним фактом. Заявниця скаржиться на те, що зверталася в ГУНП у Львівській області з приводу порушення Дисциплінарного статуту Національної поліції України та правил етичної поведінки працівником Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 , вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 135, 173 КУпАП. Вказане правопорушення виразилося у безквитковому проїзді в громадському транспорті та погрозах до неї та її напарниці ОСОБА_11 з використанням нецензурної лайки та образливих висловлюваннях з мотивів явної неповаги до них, працівників комунальної сфери м. Львова. Під час проведення перевірки за заявою ОСОБА_8 на дії працівника поліції остання надала пояснення. Опитана інспектор-контролер 1-ї категорії ЛКП «Львівавтодор» ОСОБА_12 надала пояснення аналогічне поясненню заявниці ОСОБА_8 . Відповідно до акту перегляду відеоматеріалів, які надані ЛКП «Львівавтодор» від 26.12.2025. В ході перегляду відеозапису з нагрудної відеокамери інспектора-контролера 1-ї категорії ЛКП «Львівавтодор» ОСОБА_13 , встановлено, що відеозапис починається з моменту, коли тролейбус маршруту № 25 під`їхав до кінцевої зупинки громадського транспорту на площі ОСОБА_14 , з транспортного засобу виходять пасажири та на вулиці у Кунди з ОСОБА_15 починається словесний конфлікт. Відеозапис з перевіркою оплати за проїзд у ОСОБА_16 у салоні тролейбусу відсутній. В ході перегляду зазначеного відеозапису, що оперуповноважений ВКП Львівського РУП № 1 ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_17 під час конфлікту з інспекторами- контролерами ЛКП «Львівавтодор» вживав нецензурну лексику, погрожував створити проблеми на роботі, зателефонувавши до їхнього безпосереднього керівника, звинувачував у вживанні алкогольних напоїв, не поводився стримано, ввічливо та з додержанням ділового мовлення у розмові з останніми, тим самим вчинив дії, які принижують честь і гідність працівника поліції, підриваючи авторитет поліцейського. В ході проведення службового розслідування, опитаний оперуповноважений сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Львівського РУП № 1 ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 надав пояснення. Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 відповідно до п. 1 Розділу ІІ Правил, під час виконання службових обов`язків, поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики. Пунктами 3 та 4 Розділу IV Правил передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики. Вказує, що поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції, їх працівників в очах громадськості. Стверджує, що ОСОБА_1 16.12.2025 ознайомлений з пам`яткою-попередженням щодо заборон та обмежень встановлених Законом України «Про запобігання корупції», 26.04.2024 ознайомлений з «Пам`яткою щодо етичної поведінки в Національній поліції України» та з основними положеннями Закону України «Про запобігання корупції» під особистий підпис. Причинами та умовами, що сприяли вчиненню старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 правопорушення пов`язаного з корупцією та невиконання останніми вимог Закону України «Про запобігання корупції», що призвело до вчинення ним дисциплінарного проступку, являється його особиста недисциплінованість, недотримання та не бажання застосовувати, в службовій діяльності заборон і обмежень встановлених Закону України «Про запобігання корупції» зокрема ст. 38 цього Закону, а саме недотримання етичних норм поведінки. Стверджує, що аналіз зібраних доказів повністю підтверджує правильність висновку службового розслідування та факт порушення позивачем службової дисципліни внаслідок невиконання визначених законом обов`язків поліцейського та недотримання позивачем професійно-етичних норм поведінки поліцейських, що призвело до вчинку, який дискредитує звання поліцейського. Просив у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою судді від 30.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі.
Ухвалою суду від 30.01.2026 витребувано від Головного управління Національної поліції у Львівській області належним чином завірені копії матеріалів та висновку службового розслідування, яке проводилось відповідно до наказу № 5131 від 02.12.2025 року ГУНП у Львівській області, що слугували підставою для видачі начальником ГУНП у Львівській області наказу №32 від 05.01.2026 про застосування до старшого лейтенанта поліції оперуповноваженого СРЗПВ ВКП ЛРУП №1 ГУНП ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення – попередження про неповну службову відповідність; інші документи які стосуються предмету спору.
З`ясувавши обставини, на які позивач та відповідач посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень та дослідивши докази, що подані сторонами суд встановив такі правовідносини та відповідне їм правове регулювання.
Суд встановив, що 27.11.2025 року до ГУНП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_13 з приводу неналежного розгляду її попереднього звернення від 6.10.2025 № К-18958 щодо неправомірних дій окремих працівників поліції Львівського РУП № 1 ГУНП.
Заявниця вказувала, що вона зверталася в ГУНП у Львівській області з приводу порушення Дисциплінарного статуту Національної поліції України та правил етичної поведінки працівником Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 , вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 135, 173 КУпАП, що виразилося у безквитковому проїзді в громадському транспорті та погрозах до неї та її напарниці ОСОБА_11 з використанням нецензурної лайки та образливих висловлюваннях з мотивів явної неповаги до них, працівників комунальної сфери м. Львова.
Вказана заява була скерована з ГУНП у Львівській області в Львівський РУП № 1 та зареєстрована 6.10.2025 за № К-18958, яке ОСОБА_18 надало відповідь про те, що відповідно до п/п 7 п. 10 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію України» під час виконання поліцейськими повноважень поліцейський користується безоплатно всіма видами громадського транспорту.
Наказом ГУНП у Львівській області від 2.12.2025 №5131«Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» призначено за вказаним фактом службове розслідування.
Наказом ГУНП у Львівській області від 15.12.2025 №5315 «Про продовження розслідування» продовжено термін проведення службового розслідування до 31.12.2025.
Відповідно до наказу проведеним службовим розслідуванням у формі письмового провадження (висновок від 31.12.2025) встановлено, що факти порушень службової дисципліни, за якими призначене службове розслідування, знайшли своє підтвердження та стали можливими, зокрема, унаслідок неналежного виконання службових обов`язків зі сторони оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , котрий в порушення вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України “Про Національну поліцію”, п. 2, 3, 4, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № № 2337-УІІІ, ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців 2, 4, 6, 8, 9, 11 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, під час конфлікту з інспекторами-контролерами ЛКП «Львівавтодор», який стався 02.10.2025 року, вживав нецензурну лексику, не поводився стримано, ввічливо та з дотриманням норм ділового мовлення у розмові з останніми, тим самим вчинив дії, які принижують честь і гідність працівника поліції та підривають його авторитет.
Наказом Головного управління Національної поліції у Львівській області від 05.01.2026 № 32 від 05.01.2026 «Про застосування дисциплінарного стягнення та порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області» за порушення службової дисципліни, зокрема вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України “Про Національну поліцію”, п. 2, 3, 4, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № № 2337-УШ, ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців 2, 4, 6, 8, 9, 11 п.1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, з урахуванням ч. 2 ст. 19 та на підставі п. 4 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, до оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0118650) застосовано дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність.
Не погоджуючись із рішенням відповідача щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи вказаний спір суд керується наступним.
Спір у цій справі виник у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення на поліцейського у вигляді попередження про неповну службову відповідність.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Пунктами 1, 2, 3, 6 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до частин першої - третьої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.
Згідно із пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Частиною першою статті 64 Закону № 580-VIII визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII.
Згідно з пунктами 1, 2, 5, 6, 8, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний, зокрема, контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.
Частиною 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан в Україні було продовжено.
Проведення службового розслідування в період дії воєнного стану врегульовано розділом V Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Згідно з ч. 1 ст. 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 та абз. 1 ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
У висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку (ч. 1 ст. 19).
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості (ч.ч. 3, 4, 6 ст. 19).
Частинами 8-9 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
З наведеного можна зробити висновок, що лише за умов дійсного вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, за наявності його вини та після належного доведення таких обставини у ході відповідного службового розслідування, на таку особу, в порядку й у строки, що визначені чинним законодавством України, може бути накладено дисциплінарне стягнення, вид якого залежить від тяжкості проступку та інших істотних обставин справи.
Суд звертає увагу на те, що обов`язковому встановленню, підлягає у першу чергу факт вчинення конкретного проступку певною особою. Окрім того, має бути встановлено не лише факт певного порушення, а й вчинення його відповідною особою саме всупереч своїм службовим обов`язкам. При цьому, одним із істотних елементів, який передує накладенню дисциплінарного стягнення, є доведена вина такої особи по невиконанню чи неналежному виконанню покладених на неї обов`язків і така провина у вчиненні дисциплінарного проступку повинна проявлятися у вигляді прямого чи опосередкованого наміру. Таким чином, має бути доведено, що працівник хотів чи свідомо допускав настання несприятливих наслідків, не дотримався своїх службових обов`язків, чим спричинив відповідне порушення.
Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог законів України, Правил етичної поведінки, Дисциплінарного статуту.
Слід зазначити, що основні обов`язки поліцейського передбачені статтею 18 Закону №580, а також статтею 1 Дисциплінарного статуту НПУ.
Вчинення поліцейським порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку, слугує підставою для накладення дисциплінарного стягнення, якому передує службове розслідування.
Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані відповідачем, які лягли в основу дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, убачається, що дійсно 2 жовтня 2025 року між позивачем та з інспекторами-контролерами ЛКП «Львівавтодор» був емоційний конфлікт, що підтверджується поясненнями позивача, показами свідків та відеозаписами. 
Проте, суд звертає увагу, що в основу покарання позивача покладено саме його поведінка під час такого конфлікту, а не наявність самого конфлікту. 
При цьому, сторонами не заперечується той факт, що конфлікт був у позаробочому місці. 
У висновку службового розслідування вказано, що у тролейбусі № 25 під час конфлікту з інспекторами-контролерами комунальної сфери м. Львова ОСОБА_1 перешкоджав прочитанню інформації у посвідченні поліцейського.
Суд встановив, що під час проведення службового розслідування було досліджено лише відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора-контролера 1-ї категорії ЛКП «Львівавтодор» ОСОБА_13 , встановлено, що відеозапис починається з моменту, коли тролейбус маршруту № 25 під`їхав до кінцевої зупинки громадського транспорту на площі ОСОБА_14 , з транспортного засобу виходять пасажири та на вулиці у Кунди з ОСОБА_15 починається словесний конфлікт.
У висновку вказано, що відеозапис з перевіркою оплати за проїзд у ОСОБА_16 у салоні тролейбусу відсутній.
Однак, судом у ході судового розгляду ці факти про перешкоджання ОСОБА_1 прочитанню інформації у посвідченні поліцейського не знайшли свого підтвердження.
У судовому засіданні була допитана інспектор-контролер 1-ї категорії ЛКП «Львівавтодор» ОСОБА_19 , яка повідомила, що в неї поганий зір (-4), і при перегляді посвідчення вона змогла прочитати лише прізвище « ОСОБА_20 ». Свідок не стверджувала, що позивач відмовлявся пред`явити посвідчення чи жетон поліцейського. 
В ході проведення службового розслідування не було достеменно встановлено в силу чого ОСОБА_21 не встигла побачити і прочитати всю інформацію в посвідченні: чи то внаслідок поганого зору, чи поганого освітлення в тролейбусі, чи нечіткого тексту, чи дрібного шрифту тексту.
Крім того, свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що боді-камеру вона повинна вмикати з початком заходу в тролейбус і вимикати після виходу з тролейбуса із закінченням перевірки квитків в останнього пасажира.
Чому не увімкнула боді-камеру ОСОБА_21 в салоні тролейбуса під час перевірки оплати за проїзд у ОСОБА_1 свідок ОСОБА_21 не змогла пояснити.
Під час проведення службового розслідування вказаним фактам Комісія не надала жодної уваги та не з`ясувала причини відсутності цього відеозапису. Тим самим, Комісія не дала об`єктивної оцінки діям інспекторам-контролерам 1-ї категорії ЛКП «Львівавтодор» та ОСОБА_1 в салоні тролейбуса №25.
Також суд звертає увагу на ту обставину, що в матеріалах справи є наявні відеозаписи і в тролейбусі №25 і поза тролейбусом. В той же час дисциплінарна комісія досліджувала чомусь лише відеозаписи з моменту, коли тролейбус маршруту № 25 під`їхав до кінцевої зупинки громадського транспорту на площі ОСОБА_14 , з транспортного засобу виходять пасажири та на вулиці у ОСОБА_22 з ОСОБА_15 починається словесний конфлікт.
Також суд зауважує, що з відео не убачається, що позивач: користувався своїм службовим становищем чи не пред`являв свого службового посвідчення поліцейського та жетону з метою ідентифікації його як поліцейського, тобто особи, яка претендує на право користування безоплатно громадським транспортом, що може свідчити про вчинення ним дисциплінарного порушення, за яке до нього застосовано дисциплінарного стягнення – попередження про неповну службову відповідність.
Досліджуючи відеозаписи події, що мала місце 2.10.2025 під час здійснення контролю оплати проїзду в тролейбусі маршруту № 25 у м.Львові, суд не встановив грубу чи нетактовну поведінку з боку позивача, чи некоректне чи нетактовне ставлення до інших осіб. 
При цьому суд зауважує, що з сторони інспекторів-контролерів ЛКП «Львівавтодор» мали місце факти емоційного спілкування з позивачем. 
Інспектори-контролери ЛКП «Львівавтодор» під час спілкування з ОСОБА_1 намагалися його перекричати, тим самим провокували позивача на підвищення тону спілкування з ними.
Досліджуючи відеозаписи події, що мала місце 2.10.2025 під час здійсненні контролю оплати проїзду в тролейбусі маршруту № 25 у м. Львові та допитуючи свідків події, суд не встановив, що мали місце погрози з боку ОСОБА_1 по відношенню до інспекторів-контролерів ЛКП «Львівавтодор».
Крім того, свідок ОСОБА_21 повідомила про те, що в неї є проблеми з зором (-4), завжди носить окуляри для зору і на запитання позивача не змогла пригадати, чи вона в той день була в окулярах, коли ознайомлювалась з його службовим посвідченням, але чітко стверджує, що змогла прочитати лише його прізвище « ОСОБА_20 ».
Отже, суд встановив, що позивач неодноразово пред`являв своє службове посвідчення поліцейського та жетон з метою ідентифікації його як поліцейського, що не заперечується відповідачем та показами свідків.
Крім того, суд зазначає, що висновки відповідача базувалися на підставі показань інспекторів-контролерів ЛКП «Львівавтодор» та особи позивача. В той же час Комісія не дала об`єктивної оцінки діям та поведінці ОСОБА_1 .
Суд погоджується з твердження позивача про те, що у складеному акті перегляду відеоматеріалів за підписом голови та членів дисциплінарної комісії від 26.12.2025 не вбачається в їх діях об`єктивності та неупередженості в проведенні вказаного службового розслідування.
При цьому суд зауважує, що одноразове вживання нецензурної лексики, в сукупності з відсутністю: погроз, чи образ, чи приниженні честі і гідності, чи неетичної поведінки з боку ОСОБА_1 до інспекторів-контролерів ЛКП «Львівавтодор» не може слугувати підставою для такого суворого застосування дисциплінарного стягнення, як попередження про неповну службову відповідність.
Показаннями свідків в сукупності не підтверджується характер конфлікту і зухвала поведінка позивача.
Суд зауважує, що у контексті встановлених обставин відповідач не виконав обов`язок доказування щодо фактичних обставин справи, в свою чергу, позивач вказані обставини спростував.
Суд уважає, що поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
Суд зазначає, що дисциплінарне стягнення може бути накладене виключно у разі доведення вчинення дисциплінарного проступку та має бути співмірним його наслідкам. Натомість, вид дисциплінарного стягнення, який був застосований до позивача (попередження про неповну службову відповідність), взагалі не відповідає встановленим порушенням. 
Під час проведення службового розслідування не враховано обставини, які пом`якшують відповідальність (відсутність заподіяної шкоди).
У висновку службового розслідування вказано, що «причинами та умовами, що сприяли вчиненню старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 правопорушення, пов`язаного з корупцією та невиконання останніми вимог ЗУ «Про запобігання корупції», що призвело до вчинення ним дисциплінарного проступку, являється його особиста недисциплінованість, недотримання та не бажання застосовувати, в службовій діяльності заборон і обмежень встановлених ЗУ «Про запобігання корупції» зокрема ст. 38 цього Закону, а саме недотримання етичних норм поведінки».
При цьому, як вбачається з службової характеристики ОСОБА_1 : «за час роботи в Національній поліції та на займаній посаді зарекомендував себе як працівник, котрий має достатню теоретичну та практичну підготовку. Нормативні акти, які регламентують роботу НП та займаної посади знає та керується ними у повсякденній роботі. Поставлені перед ним завдання виконує. Критику у свій адрес сприймає правильно, вживає заходів щодо усунення недоліків та покращення професійної діяльності… В стосунках з колегами по роботі та громадянами тактовний… Діючих дисциплінарних стягнень не має».
Суд зауважує, що визначення виду дисциплінарного стягнення є дискреційними повноваженнями відповідача. При цьому, суд вправі лише перевірити аргументованість, вмотивованість застосованого виду дисциплінарного стягнення, в аспекті вимог статті 19 Дисциплінарного статуту.
При цьому, відповідно до ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту НПУ під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісії повинна врахувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби.
Адміністративний суд у силу вимог статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.
Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.
Суд також звертає увагу на те, що жодне із вказаних порушень позивачем не спричинило негативних наслідків, які б стали підставою для наявності складу дисциплінарного правопорушення.
Поряд з цим, на думку суду, відповідач в вказаному випадку при застосуванні до позивача одного з найсуворіших дисциплінарних стягнень фактично не врахував ні характер його проступку, ні обставини, за яких він був вчинений, ні його особу, ні ступінь його вини, ні його попередню поведінку та ставлення до служби.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що відповідач у ході судового розгляду вказаної справи не довів вчинення позивачем проступку, за який його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності - попередження про неповну службову відповідність.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Суд дійшов висновку про невідповідність рішення відповідача в контексті вимог ч.2 ст.2 КАС України. Відтак, оспорюваний наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 32 від 05.01.2026 «Про застосування дисциплінарного стягнення та порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області» в частині застосування до оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення – попередження про неповну службову відповідність є протиправним і підлягає скасуванню.
Суд дійшов висновку, що відповідачем ані під час службового розслідування, ані під час прийняття оскаржуваного наказу не здобуто належних доказів, які б свідчили про те, що поведінка позивача як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції, не наведено доказів недодержання позивачем приписів Закону № 580-VIII та Дисциплінарного статуту Національної поліції в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, та які б негативно позначитись на іміджі та репутації Національної поліції України та давали б можливість застосувати до нього такий захід дисциплінарного стягнення - попередження про неповну службову відповідність.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, оскільки відповідачем жодним чином не наведено доказів вчинення ОСОБА_1 саме дисциплінарного проступку, за який може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.
Відповідно до вимог ст. 139 КАС України судовий збір слід стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, –

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області № 32 від 5.01.2026 «Про застосування дисциплінарного стягнення та порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області» в частині застосування до оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0118650) дисциплінарного стягнення – попередження про неповну службову відповідність.
Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області за рахунок його бюджетних асигнувань (ЄДРПОУ 40108833) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 5.05.2026.

Суддя	Брильовський Роман Михайлович