ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Єдиний унікальний номер №445/242/26 
Провадження №3/943/251/2026 

22 травня 2026 року м. Буськ

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., при секретарі Пирка В.М., за участі захисника Клострейх О.В., розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку матеріали, які надійшли від начальника Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, місце праці не встановлено, жителя АДРЕСА_1 
за ст. 130 ч.1 КУпАП –
встановив :

З протоколу серії ЕПР1 № 573394 від 23.01.2026 року, вбачається, що цього ж дня 23.01.2026 року о 10.20 год в с. Ожидів по вул Тараса Шевченка, 27, Золочівського району Львівської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Форд Фокус, н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, на місці зупинки автомобіля та у медичному закладі, відмовився від відеозапис, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Захисник Клострейх О.В. заперечила винуватість водія ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, показала, що поліцейськими порушено ЗУ «Про поліцію», оскільки не зазначили причини зупинки, крім того на відео не було послідовно запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння та наслідки такої відмови. Оскільки ОСОБА_1 не є юридично обізнанна особа і не знав, що за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння тягне за собою відповідальність, крім того не є безперервним. Просить закрити провадження у справі за відсутності в діях водія складу правопорушення, про що подала письмове клопотання. 
Вислухавши думку захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.
Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.
З наданих суду матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Отже, пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП будь-який відеозапис (до того ж зафіксований не в автоматичному режимі) на якому є будь-які фактичні дані, на основі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан сп`яніння відмовився, що підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема:
- даними протоколу про адміністративне порушення серії ЕПР1 № № 573394 від 23.01.2026 року, де викладена фабула вчиненого правопорушення;
- відеозаписом події, який міститься на компакт-диску, де чітко зафіксована відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку і на місці зупинки і в медичному закладі;
- направленням на огляд водія на медичний огляд в КНП Буська ЦРЛ, з відміткою щодо огляду «відмовився»;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з відміткою, що водій відмовився від огляду;
- копією постанови Серія ЕНА № 6552933 від 23.01.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, оскільки водій, керував т/з, не будучи пристебнутим ременем безпеки, що слугувало причиною зупинки.
Судом оглянуто відезапис з бодікамери поліцейського, зокрема на 1 файлі зафіксовано момент зупинки поліцейськими автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , розмову водія з поліцейськими. На 00.10 хв поліцейський запитав водія «вчора пили?», на що водій відповів «вчора ввечері пив вино». Далі поліцейський пропонує водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, або в медичному закладі (2.25 хв), «чи готові пройти огляд?» - відповідь водія «ні» на 2.35 хв, та вдруге «ні» на 2.39 хв, наслідки відмови від проходження огляду та права водію роз`яснено. 
Також водію роз`яснено, що відносно нього буде складено протокол за відмову від проходження огляду ч. ст 130 КУпАП. На запитання поліцейського «права зрозумілі?» водій відповів «так»; «копії матеріалів отримувати будете?» - «ні», що зафіксовано на 00.40 ха 2 файлу.
3 файл на відеозаписі дублює перший (з бодікамери другого поліцейського). 
Таким чином, докази, здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності не має.
Крім тогона водія складено постанову та притягнуто до адмінвідповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, оскільки останній керував автомобілем, не будучи пристебнутим пасивним ременем безпеки, що слугувало причиною зупиник автомобіля. Даний фак на відео водієм не спростований, доказів про оскарження такої постанови водієм та захисником не подано.
Згідно статті 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.
Суд критично ставиться до поданих захисником доказів щодо неправомірності причини зупиник автомобіля ОСОБА_1 , яке тягне за собою неправомірність подальших дій поліцейських, оскільки це не є предметом доказування у справі про притягнення останнього до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Перелік підстав для зупинки транспортного засобу наведений уст. 35 Закону №580-VIII, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Враховуючи, що працівниками поліції транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено на підставі ст. 35 Закону України«Про національну поліцію» за порушення вимог ПДР України, про що, як вбачається з відеозапису, було оголошено останньому, то доводи захисника про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу є необґрунтованими.
До того ж, наявність або відсутність законних причин для зупинки транспортного засобу не входять до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, а відтак не підлягають доказуванню у даній справі. 
Підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Дослідивши відеозапис, суд дійшов висновку, що працівниками поліції було дотримано всі законні вимоги щодо їх дій при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 , порушень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з переглянутого відеозапису виявлено не було.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Доводи захисника щодо нероз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, з протоколом не ознайомлений, відсутній його підпис в протоколі, зазначено, що водій відмовився від підпису, судом не можуть бути визнані обґрунтованими та такими, що свідчать про порушення прав особи.
Відповідно до п.12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС 06.11.2015 № 1376, протокол про адміністративне правопорушення підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підписати протокол про адміністративне правопорушення у ньому робиться запис про це.
Суд також критично сприймає твердження захисника про те, що поліцейськими не озвучено водію ознаки сп`яніння, а те що водій випив вина, не є ознакою. Так ознаки алкогольного сп`яніння віказані в протоколі про адміністративне првопорушення, зокрема різкий запах алкоголю з порожнинпи рота, тремтіння пальців рук. Отже та обставина, що на відеозаписі зафіксовані не всі дії працівників поліції щодо оформлення протоколу сама по собі не може свідчити про фальсифікацію вказаного доказу та його недопустимість. Суд оцінює докази в сукупності.
Виходячи із вищезазначеного, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та обрати йому у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що за своїм видом і мірою є справедливим та достатнім для виправлення правопорушника та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.
Невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується наявними в справі доказами.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність останнього, згідно ст. 17 КУпАП України, у справі не встановлено. 
Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Керуючись ст. ст. 40-1, 276-280, 283, 307, 308 КУпАП, суддя -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу. 
Відповідно до ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області.
Повний текст постанови виготовлено 22 травня 2026 року.

Суддя Б. М. Журибіда