Справа № 147/871/26 
Провадження № 2/147/573/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року с-ще Тростянець 

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Борейко О. Г.,
із секретарем Задверняк Т. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
09 квітня 2026 року в провадження судді Тростянецького районного суду Вінницької області Борейко О. Г. надійшла позовна заява ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 15750 грн.
Стислий виклад позиції позивача.
29.08.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №00-9340241 в електронній формі шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору кредитодавець надав відповідачу кредит у формі кредитної лінії у розмірі 4500,00 грн строком на 120 днів зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених договором.
Кредитний договір був укладений шляхом направлення його тексту до особистого кабінету позичальника та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідно до вимог законодавства прирівнюється до письмової форми правочину. Позичальник був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними.
Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за договором та перерахував відповідачу кредитні кошти у передбаченому договором порядку. Водночас відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
10.04.2024 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу №1-10042024, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9340241 від 29.08.2023.
Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором становить 15750,00 грн, з яких: 4500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11025,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами; 225,00 грн - заборгованість за комісією.
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15750,00 грн, а також понесені судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.
Процесуальні дії у справі. Заперечення відповідача та заяви (клопотання) учасників справи.
Ухвалою суду від 21 квітня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовом представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, за адресою реєстрації місця проживання. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило.
З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, відповідно до нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
29.08.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №00-9340241 в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору кредитодавець надав відповідачу кредит у формі кредитної лінії у розмірі 4500,00 грн строком на 120 днів зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених договором. Стандартна процентна ставка становила 2,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, знижена процентна ставка - 1,25 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Строк дії кредитної лінії становив 120 днів.
Укладення кредитного договору здійснювалося шляхом направлення його тексту до особистого кабінету позичальника та підписання відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Сторони погодили всі істотні умови договору, а відповідач підтвердив ознайомлення з правилами надання кредиту та умовами договору.
На підставі укладеного кредитного договору ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» виконало свої зобов`язання та перерахувало кредитні кошти на банківську картку відповідача у розмірі 4500,00 грн, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідач належним чином умови кредитного договору не виконала, кредитні кошти не повернула та проценти за користування кредитом не сплатила, внаслідок чого утворилася заборгованість.
10.04.2024 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу №1-10042024, відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9340241 від 29.08.2023.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №1-10042024 від 10.04.2024 до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00-9340241.
Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, станом на день звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором №00-9340241 від 29.08.2023 становить 15750,00 грн, з яких: 4500,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 11025,00 грн - заборгованість за процентами, 225,00 грн - заборгованість за комісією.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за кредитним договором №00-9340241 від 29.08.2023 у розмірі 15750,00 грн, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка та висновки суду.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 6 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
Положеннями ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).
Як встановлено судом, 29.08.2023 між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №00-9340241 в електронній формі, який підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
10.04.2024 право вимоги за кредитним договором було відступлено ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на підставі договору факторингу №1-10042024.
Відповідно до положень ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. ч. 1 і 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Згідно зі ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч.1 ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 ст.519 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України).
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази підтверджують укладення між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ОСОБА_1 кредитного договору №00-9340241 від 29.08.2023, отримання відповідачем кредитних коштів та їх неповернення правонаступнику первісного кредитора - ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», тобто невиконання відповідачем умов укладеного кредитного договору.
Крім того, відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подала, будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог не висловила та не надала суду належних і допустимих доказів на спростування доводів позивача.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом статей 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), співмірними, необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір про надання правової допомоги №02/07/2024 від 02.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги №1092 від 02.02.2026, витяг акта №29 про надання юридичної допомоги від 27.02.2026 на суму 9000 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
Таким чином, оскільки позивач скористався допомогою адвоката, а заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію реальності наданих послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.
Керуючись ст. 141, 247, 258, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за договором №00-9340241 від 29 серпня 2023 року у загальному розмірі 15750 (п`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судові витрати, що складаються з витрат зі сплати судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити 
в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем та третіми особами апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ - 42640371, адреса місцезнаходження: вулиця Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, місто Київ, 03150;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 15.06.2026.

Суддя О. Г. Борейко