Справа № 420/28797/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі до ОСОБА_1 , про стягнення податкового боргу,

встановив:

21.08.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі до ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд стягнути податкову заборгованість з ФО-ПП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), а саме з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих підприємство: Заборгованість по орендній платі з фізичних осіб на загальну суму 197 982 грн. 95 коп., на бюджетний рахунок - ПА638999980334129815000021447, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), КБК 18010900, код ЄДРПОУ: 37959517, отримувач коштів ГУК у Херсон обл/Херсон МТГ/18010900.
Обґрунтовуючи свої вимоги Головне управління зазначає, що станом на дату подачі позову, відповідно до розрахунку заборгованості та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість перед бюджетом ФО-ПП ОСОБА_1 становить 197 982 грн 95 коп, а саме по орендній платі з фізичних осіб, яка виникла починаючи з 30.03.2022 за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) №11102240 від 16.02.2022 у сумі 216 317,18 грн., з урахуванням наявної переплати у розмірі 18054,23 грн.
Ухвалою суду від 18.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі для надання до суду відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України. 
Ухвалу суду від 18.09.2025 було направлено відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання. Також, представнику відповідача було надано доступ до матеріалів справи в електронному вигляді.
Втім, у встановлений судом строку та на даний час, відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло, що в силу приписів КАС України не є перешкоду для розгляду справи.
Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (позові), суд встановив наступні обставини.
Відповідач – фізична особа – ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , є платником орендної плати з фізичних осіб.
Згідно довідки-розрахунку заборгованості до бюджету ОСОБА_1 станом на 23.06.2025, даних інтегрованої картки платника за період з 31.12.2021 по 31.12.2024, відповідач фізична особа платник податків ОСОБА_2 має заборгованість перед бюджетом зі сплати орендної плати з фізичних осіб у розмірі 197 982 грн. 95 коп.
Судом встановлено, що заявлена до стягнення з ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі з фізичних осіб виникла на підставі несплати самостійно задекларованих (узгоджених) у податковій декларації з плати за землю №11102240 від 16.02.2022 податкових зобов`язань у загальній сумі 197 982 грн. 95 коп, з урахуванням наявної переплати у сумі 18054,23 грн.
29.02.2024 ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополь виставило відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №0002757-1302-2122 про сплату податкового боргу, наявного у нього станом на 28.02.2024 згідно детального розрахунку суми податкового боргу до цієї вимоги, у сумі 197982,95 грн.
Указана податкова вимога була направлена органом ДПС на адресу відповідача, однак повернулась відправнику без вручення, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Відповідачем не надано до суду та у матеріалах справи відсутні докази оскарження податкової вимоги в адміністративному та/або судовому порядку.
За вказаного, оскільки вищезазначена сума боргу перед бюджетом відповідачем самостійно не сплачена, позивач вважає, що виникли правові підстави для звернення до суду щодо стягнення податкового боргу у загальній сумі 197 982,95 грн, у зв`язку із чим звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
За приписами ст.67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах , встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
В силу вимог пп.14.1.39, 14.1.156 п.14.1. ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.
Як визначає стаття 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
У відповідності до п.16.1.4. ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Як визначено п.36.1 ст.36 ПК України податковим обов`язком визначається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.
Виконанням податкового обов`язку у розумінні п.38.1 ст.38 ПК України є сплата у повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи (п.36.5 ст.36 Податкового кодексу України).
Статтею 31 Податкового кодексу України встановлено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк. вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Статтею 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків.
Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Згідно п. 269.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Відповідно до п. 270.1 ст. 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування земельним податком є земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування; об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.
Пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.
Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п. 271.2 ст. 271 ПК України).
Згідно п. 285.1. ст. 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.
Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п. 285.2. ст. 285 ПК України).
Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Згідно з приписами ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.
Судом встановлено, що платником ОСОБА_2 16.02.2022 була подана до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної важності) за 2022 рік, в якій самостійно визначено суму грошового зобов`язання з орендної плати за 2022 рік у загальній сумі 216037,18 грн за земельну ділянку, яка перебуває у відповідача в оренді, яка підлягає щомісячній сплаті рівними частками за січень – грудень у сумі 18003,10 грн.
У зв`язку із наявність переплати з орендної плати з фізичних осіб в сумі 18054,23 грн, заборгованість з орендної плати з фізичних осіб, яка виникла внаслідок несплати відповідачем самостійно задекларованих сум, складає 197 982,95 грн та підтверджується даними розрахунку виникнення податкового боргу, довідки-розрахунку до бюджету та даними ІКП.
Згідно пунктів 59.1, 59.3, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Матеріалами справи підтверджується, що на виконання вказаних вимог ПК України, адресу відповідача контролюючим органом надсилалась податкова вимога від 29.08.2024 форми «Ф» №0002757-1302-2122 про сплату податкового боргу, наявного у ОСОБА_2 станом на 28.02.2024 згідно детального розрахунку суми податкового боргу до цієї вимоги, у сумі 197 982,95 грн., яка між тим не була вручена відповідачу та поштове відправлення повернулось з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», водночас за приписами пункту 42.2 статті 42 ПК України - вважається належним чином врученою.
Станом на день розгляду справи судом, строки добровільної сплати узгоджених податкових зобов`язань сплинули, заходи, прийняті податковим органом щодо стягнення податкових зобов`язань, не призвели до їх погашення, податковий борг відповідача по орендній платі з фізичних осіб у загальній сумі 197 982, 95 грн повністю підтверджено і доказів сплати чи часткового погашення заборгованості зазначеної вище суми податкового боргу відповідачем суду не надано.
Отже, наявними в матеріалах справи документами підтверджено правомірність визначення позивачем суми податкового боргу відповідача та наявність підстав для стягнення зазначеної суми боргу в судовому порядку.
Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Пп.14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Пунктами 87.1, 87.11 ст.87 ПК України передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти.
Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
З урахуванням викладеного норми статей 95 - 99 ПК України можуть застосовуватися до процедури стягнення податкового боргу з фізичних осіб лише в тій частині, що не суперечить вимогам пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України.
Таким чином, процедура стягнення податкового боргу з фізичної особи може ініціюватися виключно через звернення органу стягнення з відповідним позовом. При цьому окремі процедури стягнення коштів за податковим боргом та продажу майна, що перебуває в податковій заставі, не застосовуються, а виконання рішення суду про стягнення податкового боргу з фізичної особи - платника податків здійснюється не податковими органами, а державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
На момент розгляду справи в суді заборгованість по орендній платі з фізичних осіб у сумі 197 982,95 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.
З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають до задоволення.
При цьому суд звертає увагу, що позов підлягає задоволенню саме шляхом стягнення з ФО-ПП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) заборгованості по орендній платі з фізичних осіб на загальну суму 197 982 грн. 95 коп., на бюджетний рахунок - ПА638999980334129815000021447, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), КБК 18010900, код ЄДРПОУ: 37959517, отримувач коштів ГУК у Херсон обл/Херсон МТГ/18010900, а не шляхом стягнення з усіх відкритих рахунків у банках, обслуговуючих підприємство, оскільки позов подано до фізичної особи, а не до підприємства.
Судовий збір у відповідності до ч.2 ст. 139 КАС України не розподіляється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:

Позов Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі задовольнити.
Стягнути з ФО-ПП ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) заборгованість по орендній платі з фізичних осіб на загальну суму 197 982 грн. 95 коп., на бюджетний рахунок - ПА638999980334129815000021447, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), КБК 18010900, код ЄДРПОУ: 37959517, отримувач коштів ГУК у Херсон обл/Херсон МТГ/18010900.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, код ЄДРПОУ ВП 43995495, адреса: проспект Незалежності, 75, м.Херсон, 73022
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА