Справа № 523/9487/26
Номер провадження 3/523/2130/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" травня 2026 р. м. Одеса
Суддя Пересипського районного суду м.Одеси Боков О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, щодо якого відсутні відомості про працевлаштування, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
29.04.2026 року о 02-10 год., водій ОСОБА_1 керував електросамокатом «Jet» по вул.Академіка Сахарова, 38, в м.Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці. Від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або у медичному закладі відмовився, що було зафіксовано на ПВР працівників ДПП №№47833, 471211.
Таким чином, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху», та з урахуванням повторності вчинення вказаного правопорушення протягом року працівниками поліції відносно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №652598 від 29.04.2026 року за ч.3 ст.130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в тому числі за допомогою смс-повідомленням на телефон зазначений матеріалах справи.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, судом встановлено, що обставини правопорушення й вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП підтверджуються зібраними в порядку ст. 251 КпАП України доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №652598 від 29.04.2026 року, направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння від 29.04.2026 року, довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до якої постановою Приморського районного суду м.Одеси від 26.11.2025 року по справі 522/24658/25, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КУпАП та постановою Пересипського районного суду м.Одеси від 27.08.2025 року по справі №523/16199/25, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а також відеозаписом з ПВР працівників ДПП №№ 47833, 471211.
Слід зазначити, що з переглянутого судом відеозапису вбачається чітка послідовність подій, які відбулись 29.04.2026 року, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який беззаперечно та поза розумним сумнівом підтверджує відомості, викладені в протоколі та вину правопорушника.
У постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі № 127/5920/22 зазначено, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 Цивільного кодексу, 
Суд також звертає увагу, що для управління транспортним засобом у вигляді електросамоката посвідчення водія не потрібно.
За матеріалами справи, на підставі довідки про отримання (не отримання) особою посвідчення водія наданої Департаментом патрульної поліції в Одеській області громадянин ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія.
Відповідно до ч. 3 ст. 130 КпАП України, дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,
- тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями. 
При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
Каральна мета такого додаткового покарання досягається як безпосередньою забороною керувати транспортними засобами (позбавлення суб`єктивного права), так і покладенням на особу у зв`язку з цим уповноваженим органом з питань пробації певних обов`язків, а також роз`яснення особі наслідків невиконання покладених обов`язків та ухилення від відбування додаткового покарання.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 вересня 2023 року по справі N 702/301/20.
Приймаючи до уваги характер правопорушення, ступінь вини та особу правопорушника, а також відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, враховуючи мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 КУпАП, суд дійшов висновку про те, що з метою виправлення й попередження нових правопорушень до ОСОБА_1 можливе застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу, оскільки транспортний засіб йому не належить.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 34, 130, 256, 268, 276-280, 283 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, без конфіскації транспортного засобу.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя         О.М.Боков