ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року   Справа № 906/1008/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. ,  суддя Філіпова Т.Л. 
секретар судового засідання Першко А.А.
за участю представників сторін:
від позивача 1 - не з`явився
від позивача 2 - Ковальов О.Р.
від відповідача - не з`явився
прокурор - Головчак В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житомирської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року у справі №906/1008/25 (повний текст складено 05 березня 2026, суддя Шніт А.В.) 
за позовом Керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі 1) Вишевицької сільської ради 2) Державної екологічної інспекції Поліського округу 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Опер Сервіс" 
про стягнення 361 373,00 грн 

ВСТАНОВИВ:
Керівник Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вишевицької сільської ради та Державної екологічної інспекції Поліського округу звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Опер Сервіс" про стягнення 361373,00 грн шкоди.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року у справі №906/1008/25 відмовлено в задоволенні позову Керівника Коростишівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Вишевицької сільської ради та Державної екологічної інспекції Поліського округу до Товариства з обмеженою відповідальністю "Опер Сервіс" про стягнення 361 373,00 грн.
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами наявності у діях ТОВ "Опер Сервіс" усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев, оскільки матеріали справи не містять доказів фактичного виконання відповідачем робіт за договором підряду від 12 листопада 2018 року та вчинення саме ним незаконної порубки 303 сироростучих дерев, а відтак відсутні підстави для висновку про протиправність поведінки відповідача, причинний зв`язок між його діями та заподіяною шкодою, а також його вину у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу.
Не погодившись з ухваленим рішенням, Житомирська обласна прокуратура звернулась до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року у справі №906/1008/25 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що в межах кримінального провадження №12019060280000114 встановлено факт незаконної порубки 303 дерев різних порід у межах с. Ірша Вишевицької ОТГ, при цьому роботи з видалення сухостійних та аварійних дерев на відповідній території здійснювало саме ТОВ "Опер Сервіс" на підставі договору підряду від 12 листопада 2018 року та ордера на видалення дерев, виданого того ж дня. З огляду на це прокурор вважає, що саме відповідач здійснив незаконну порубку дерев, які не були передбачені актом обстеження зелених насаджень та ордером на видалення дерев. 
Крім того, скаржник наголошує, що матеріалами справи підтверджується факт заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, розмір якої визначений розрахунком Державної екологічної інспекції Поліського округу та підтверджений висновком судової інженерно-екологічної експертизи від 12 грудня 2024 року у сумі 361 373,00 грн. На переконання апелянта, місцевий господарський суд безпідставно не врахував зазначені докази та помилково дійшов висновку про недоведеність складу цивільного правопорушення у діях відповідача. 
Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково виходив із необхідності доведення прокурором вини відповідача у заподіянні шкоди, оскільки у деліктних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди, а відтак саме відповідач повинен довести відсутність своєї вини у незаконній порубці дерев. При цьому ТОВ "Опер Сервіс", за доводами апелянта, не надало жодних доказів, які б свідчили про відсутність вини у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу. 
Окрім цього, прокурор вказує, що місцевим господарським судом не враховано, що незаконна порубка дерев на земельній ділянці комунальної власності порушує інтереси держави та територіальної громади у сфері охорони навколишнього природного середовища, ефективного використання природних ресурсів та забезпечення належного захисту об`єктів рослинного світу, у зв`язку з чим рішення суду про відмову у задоволенні позову не забезпечує ефективного захисту порушених інтересів держави.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26 березня 2026 року у справі №906/1008/25 (з урахуванням ухвали про виправлення описки) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Житомирської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року у справі №906/1008/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на "20" травня 2026 р. об 12:10год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №2.
22 квітня 2026 року від Державної екологічної інспекції Поліського округу надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких остання підтримала доводи апеляційної скарги Житомирської обласної прокуратури та просила скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року у справі №906/1008/25 з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
У поданих поясненнях Державна екологічна інспекція Поліського округу зазначила, що відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію Поліського округу до основних функцій Інспекції належить здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства про охорону та захист лісів, а також за раціональним та невиснажливим використанням природних ресурсів. При цьому Інспекція наголосила на конституційному обов`язку держави забезпечувати екологічну безпеку та захист навколишнього природного середовища.
Також Інспекція вказала, що матеріалами справи підтверджується факт незаконної порубки 303 дерев різних порід у межах с. Ірша Вишевицької ОТГ, а роботи з видалення сухостійних, аварійних та фаутних дерев на відповідній території здійснювало саме ТОВ "Опер Сервіс" на підставі договору підряду та ордера від 12 листопада 2018 року. На переконання Інспекції, відповідач здійснив порубку дерев, які не були включені до акта обстеження зелених насаджень, що підлягали видаленню, та ордера на видалення дерев, у зв`язку з чим використання природних ресурсів шляхом вирубки та реалізації деревини є незаконним. 
Крім того, Державна екологічна інспекція Поліського округу зазначила, що шкода, заподіяна навколишньому природному середовищу, у розмірі 361 373,00 грн підтверджується матеріалами справи та станом на момент розгляду справи ніким не відшкодована. Інспекція наголосила, що у спірних правовідносинах підлягає застосуванню презумпція вини правопорушника, а тому саме відповідач повинен довести відсутність вини у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу. 
Інспекція також пояснює, що самостійно не зверталась до суду із відповідним позовом у зв`язку з відсутністю достатнього фінансування для сплати судового збору після скорочення бюджетних видатків, пов`язаного із спрямуванням коштів до резервного фонду державного бюджету в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим просила органи прокуратури вжити заходів представницького характеру в інтересах держави.
11 травня 2026 року через систему "Електронний суд" ЄСІТС від представника Державної екологічної інспекції Поліського округу - Медведовського Євгенія Валерійовича надійшла заява про участь у судовому засіданні у справі №906/1008/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12 травня 2026 року у справі №906/1008/25 задоволено заяву представника Державної екологічної інспекції Поліського округу про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Безпосередньо в судовому засіданні прокурор та представник позивача 2 повністю підтримали вимоги апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача 2, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та пояснень на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням виконавчого комітету Вишевицької сільської ради №36 від 13 жовтня 2011 року з метою здійснення контролю за станом зелених насаджень на території Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, запобігання негативному впливу на навколишнє природне середовище, забезпечення належного озеленення населеного пункту, захисту приватного, державного та комунального майна від пошкоджень, а також охорони життя і здоров`я мешканців села, утворено постійно діючу комісію з контролю за станом зелених насаджень.
27 червня 2018 року комісією проведено обстеження зелених насаджень на території с. Ірша Вишевицької ОТГ за участі державного інспектора охорони навколишнього природного середовища у Житомирській області та складено акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню, в якому визначено 1370 дерев породи сосна, що підлягають видаленню.
Рішенням виконавчого комітету Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області №28 від 10 вересня 2018 року затверджено акт обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню в с. Ірша.
12 листопада 2018 року на виконання вказаного рішення між Вишевицькою сільською радою (надалі – замовник, позивач - 1) та ТОВ "Опер Сервіс" (надалі – підрядник, відповідач) укладено договір підряду, за умовами пункту 1.1 якого підрядник зобов`язується на свій ризик виконати роботу по видаленню сухостійних, аварійних і фаутних дерев, які знаходяться на території Вишевицької сільської ради і можуть спричинити надзвичайну ситуацію, а також загрожують життю та здоров`ю громадян, а замовник передати підряднику крони зрізаних дерев та інший ліквід в рахунок оплати виконаних робіт.
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.3 згаданого договору, підрядник виконує роботу по видаленню дерев своїми силами і засобами. Підрядник, відповідно до переліку дерев, їх місце знаходження, видаляє дерева, звозить їх стовбури і крони в установлене місце, прибирає територію від відходів, сучків і листя, в разі потреби ремонтує об`єкти, які будуть пошкоджені під час видалення дерев. Замовник має вказати, які дерева підлягають видаленню в першу чергу і в якій кількості.
У пункті 2.4 договору підряду сторони погодили, що підрядник виконує роботу в присутності представника замовника.
Згідно з умовами пункту 4.1 договору підряду, сторони погоджуються, що строк початку робіт має розпочатися з дня наступного за днем підписання даного договору.
Строк закінчення робіт - 31 грудня 2018 року (пункт 4.2 договору підряду).
Підрядник має право на дострокове закінчення робіт (4.3 договору підряду).
За умовами пункту 4.4 договору підряду по закінченню робіт сторони мають скласти акт приймання-передачі ліквіду дерев в рахунок виконання договору.
Також, 12 листопада 2018 року на виконання рішення №28 від 10 вересня 2018 року, Вишевицькою сільською радою видано ордер ТОВ "Опер Сервіс" на видалення 1370 дерев згідно з актом обстеження зелених насаджень, складеним 27 червня 2018 року. Термін видалення встановлюється до 31 грудня 2018.
06 березня 2019 року інспектором з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу Закусило С.М., спільно з головою Вишевицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Радомишльського району Житомирської області Гаврутенком С.В., начальником земельного господарського відділу Вишевицької сільської ради Янович В.Л., в присутності члена виконкому Вишевицької сільської ради Стороженко О.В., старости Іршанського старостинського округу Вишевицької об`єднаної територіальної громади Козленко Л.М. та громадянина Сташенко М.М. проведено обстеження земельної ділянки, що розташована в межах с. Ірша Радомишльського району Житомирської області між вулицями Новоселів - Чорновола – Привокзальна та виявлено 303 незаконно зрізаних дерев породи сосна, береза, акація, клен, дуб, про що складено акт обстеження.
У відповідності до перелікової відомості пнів незаконно зрізаних дерев, що розташовані в межах с. Ірша Радомишльського району між вулицями Новоселів-Чорновола-Привокзальна Вишевицької об`єднаної територіальної громади від 06 березня 2019 року, здійснено порубку сироростучих дерев загальною кількістю 303 дерева, з них породи сосна в кількості 169 штук, породи береза в кількості 109 штук, породи акація в кількості 18 штук, породи клен в кількості 4 штуки та породи дуб в кількості 3 штуки.
Відповідно до обґрунтованого розрахунку розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням внаслідок незаконної порубки дерев у межах населеного пункту с. Ірша Радомишльського району Житомирської області між вулицями Новоселів, Чорновола та Привокзальна на території Вишевицької сільської ради, проведеного державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Поліського округу Закусило С. відповідно до такс, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 1999 року №559 "Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів", розмір заподіяної шкоди становить 361 373,00 грн
Листом Державної екологічної інспекції Поліського округу №228/02.5-06 від 12 березня 2019 року, адресованим Радомишльському відділенню поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, Інспекція повідомила про результати розгляду звернення гр. ОСОБА_1 щодо законності видалення дерев у селах Ірша та Межирічка Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області.
У листі зазначено, що спеціалістами Інспекції здійснено виїзд та натурне обстеження земельних ділянок, в ході яких встановлено факт незаконної порубки 303 дерев порід сосна, береза, акація, клен та дуб у межах населеного пункту с. Ірша, внаслідок чого шкода, заподіяна навколишньому природному середовищу, склала 361 373 грн.
Крім того, під час обстеження земельної ділянки у с. Межирічка встановлено факт незаконної порубки 6 дерев породи тополя, розташованих за межами населеного пункту, при цьому розмір шкоди навколишньому природному середовищу визначено у сумі 175 177,86 грн.
Також у листі зазначено, що Державна екологічна інспекція Поліського округу не є органом досудового розслідування та не уповноважена встановлювати осіб, винних у порушенні природоохоронного законодавства, у зв`язку з чим просила внести відповідні відомості до ЄРДР для проведення досудового розслідування, встановлення винних осіб та відшкодування завданих збитків.
19 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за фактом незаконної порубки невстановленою особою 303 дерев породи сосна, береза, акація, клен та дуб, розташованих у межах села Ірша Вишевицької ОТГ, за №12019060280000114.
У межах кримінального провадження №12019060280000114 на підставі постанов слідчого СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 11 січня 2023 року та 06 грудня 2024 року призначено судову інженерно-екологічну експертизу, за результатами якої складено висновок експерта №77/23-25 від 12 грудня 2024 року.
Довідкою Виконавчого комітету Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області №201 від 10 травня 2023 року підтверджено, що згідно з проєктом встановлення меж сільських населених пунктів Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області земельна ділянка орієнтовною площею 2,2 га належить до земель загального користування, а саме деревно-чагарникових насаджень (лісових площ). У довідці також зазначено, що на момент її видачі вказана земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності Вишевицької сільської ради та нікому у користування не передавалася.
Згідно з висновком експерта №77/23-25 від 12 грудня 2024 року розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки 303 сироростучих дерев різних порід, а саме сосни, берези, акації, клена та дуба, розташованих у межах населеного пункту с. Ірша Радомишльського району Житомирської області між вулицями Новоселів, Чорновола та Привокзальна на території Вишевицької сільської ради об`єднаної територіальної громади, визначений відповідно до перелікової відомості незаконно зрізаних дерев від 06 березня 2019 року, становить 361 373,00 грн.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 09 липня 2025 року слідчим СВ ВП №2 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за участі спеціаліста Державної екологічної інспекції Поліського округу Ахмедова А.Ю. та сільського голови Вишевицької сільської ради Гаврутенка С.В. проведено огляд ділянки лісу, розташованої поблизу вул. Вячеслава Чорновола у с. Ірша Вишевицької ОТГ Житомирського району Житомирської області, на якій працівниками Державної екологічної інспекції Поліського округу 06 березня 2019 року було виявлено незаконну порубку дерев.
У ході проведення огляду встановлено наявність значної кількості сухостійних пнів, однак визначити породу дерев виявилось неможливим у зв`язку зі спливом значного проміжку часу з моменту виявлення незаконної вирубки. При цьому кількість пнів та їх діаметр під час огляду не визначались, оскільки відповідні відомості вже були зафіксовані працівниками Державної екологічної інспекції Поліського округу під час проведення обстеження 06 березня 2019 року.
Коростишівською окружною прокуратурою листом від 06 лютого 2025 року в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомлено Державну екологічну інспекцію Поліського округу про виявлені факти порушення вимог природоохоронного законодавства, заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу та необхідність вжиття заходів реагування, зокрема шляхом звернення до суду з вимогами про відшкодування завданої шкоди. У вказаному листі прокуратура також зазначила, що у разі невжиття Інспекцією відповідних заходів представницького характеру органами прокуратури буде вирішуватись питання щодо самостійного звернення до суду з відповідним позовом в інтересах держави.
У відповідь на зазначений лист Державна екологічна інспекція Поліського округу листом від 24 лютого 2025 року повідомила, що заходи позовного характеру щодо стягнення шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев на території Житомирської області, Інспекцією не вживались у зв`язку з відсутністю достатнього фінансування для сплати судового збору. Разом з тим Інспекція зазначила, що не заперечує проти здійснення Коростишівською окружною прокуратурою представництва інтересів держави у суді з цього питання.
Крім того, Коростишівською окружною прокуратурою листом від 12 лютого 2025 року в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомлено Вишевицьку сільську раду про встановлені факти порушення вимог природоохоронного законодавства та заподіяння шкоди навколишньому природному середовищу, а також про необхідність вжиття відповідних заходів реагування, у тому числі шляхом звернення до суду з вимогами про стягнення завданої шкоди. У листі також зазначено, що у разі невжиття відповідних заходів прокуратурою буде вирішуватись питання щодо самостійного звернення до суду в інтересах держави.
У відповідь на вказаний лист Вишевицька сільська рада листом від 20 лютого 2025 року повідомила, що заходи позовного характеру щодо відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев, сільською радою не вживались, при цьому остання не заперечує проти здійснення Коростишівською окружною прокуратурою представництва інтересів держави у суді.
В матеріалах справи також містяться письмові пояснення від 16 жовтня 2025 року жителя с. Вишевичі ОСОБА_1 , який повідомив, що кримінальна справа щодо незаконної вирубки лісу на території Вишевицької ОТГ була відкрита ще у 2019 році за його заявою, при цьому, зі слів заявника, тривалий час справа не передавалась до суду.
У поясненнях ОСОБА_1 вказував, що після відкриття кримінального провадження до нього звертався представник ТОВ "Опер Сервіс", який, за твердженням заявника, просив забрати заяву з поліції та повідомляв про те, що не має ніякого відношення до вирізки лісу.
Також заявник зазначав, що йому стало відомо про здійснення вирубки лісу ОСОБА_2 , жителем с. Вишевичі, при цьому, зі слів ОСОБА_1 , місцеві жителі повідомляли, що після вирубки деревину вивозили вантажним транспортом, однак до бюджету сільської ради кошти від реалізації деревини не надходили.
Окрім того, у поясненнях зазначено, що сільський голова ОСОБА_3 пояснював вирубку необхідністю використання деревини для опалення шкіл, однак заявник висловив сумнів щодо такого використання, вказуючи на значний обсяг вирубаних дерев.
Як стверджує прокурор, відповідач, виконуючи роботи з видалення сухостійних, аварійних та фаутних дерев на підставі ордера від 12 листопада 2018 року, здійснив незаконну порубку 303 сироростучих дерев різних порід, чим заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу.
Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відтак, враховуючи приписи статті 269 Господарського процесуального кодексу України, питання наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді колегією суддів не переглядається, оскільки не є предметом доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок незаконної порубки дерев у межах населеного пункту с. Ірша Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області.
Згідно зі статтею 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України до способів захисту прав і законних інтересів віднесено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Частинами 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Колегія суддів зазначає, що для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, необхідна наявність повного складу правопорушення: протиправної поведінки особи; шкоди (збитків); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла збитки.
Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Під шкодою слід розуміти, зокрема, зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Причинний зв`язок, як елемент складу цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а отже, доведенню підлягає факт того, що його протиправні дії є причиною, а шкода - наслідком такої протиправної поведінки.
Водночас, поведінка заподіювача шкоди може полягати не тільки в його активних діях, а й у бездіяльності. Бездіяльність визнається протиправною, якщо особа, яка зобов`язана вчинити певні дії, свідомо їх не виконує.
Отже, суди, розглядаючи спори про стягнення збитків, мають встановлювати обставини щодо наявності всіх елементів складу правопорушення у їх сукупності.
У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.
Отже, при зверненні з позовом про стягнення шкоди, позивач повинен довести належними, допустимими та достовірними доказами протиправність (неправомірність) поведінки заподіювача шкоди, наявність шкоди та їх розмір, а також причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, що виражається у тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а боржник зі свого боку має доводити відсутність своєї вини у заподіянні шкоди.
Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності.
Слід зазначити, що господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.
За загальними правилами розподілу обов`язку доказування, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За статтею 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовуванні в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Згідно з частиною 1 статті 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог.
Відповідно до пункту "е" статті 41 зазначеного Закону економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
За приписами статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.
За змістом пункту "ї" частини першої статті 15 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Статтею 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
За приписами статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
За змістом статті 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Водночас відповідно до підпункту 1 пункту "б" частини першої статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження - здійснення контролю за додержанням природоохоронного законодавства, використанням і охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення.
З наведеного слідує, що приписи вказаних законів надають повноваження органам місцевого самоврядування здійснювати контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, охороною природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення. Такі повноваження покладено на як безпосередньо на місцеві ради, так і передбачена можливість здійснювати їх через виконавчі органи, які створюються відповідними радами і підконтрольні та підзвітні їм.
Як встановлено колегією суддів, спірна земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту с. Ірша Вишевицької сільської ради та відповідно до довідки Виконавчого комітету Вишевицької сільської ради №201 від 10 травня 2023 року належить до земель загального користування комунальної власності, при цьому будь-які докази передачі вказаної земельної ділянки у постійне користування спеціалізованому лісогосподарському підприємству або іншому постійному лісокористувачу в матеріалах справи відсутні.
Отже, у спірних правовідносинах прокурором заявлено вимоги саме про відшкодування шкоди, яка, за твердженням останнього, безпосередньо заподіяна відповідачем внаслідок незаконної порубки дерев, а відтак саме на позивача покладається обов`язок доведення належними, допустимими та достовірними доказами факту вчинення відповідного правопорушення ТОВ "Опер Сервіс", протиправності поведінки відповідача, а також наявності причинного зв`язку між його діями та заподіяною шкодою.
Разом з тим, матеріали справи не містять належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження того, що саме ТОВ "Опер Сервіс" здійснило незаконну порубку 303 сироростучих дерев, виявлених 06 березня 2019 року під час обстеження земельної ділянки між вулицями Новоселів, Чорновола та Привокзальна у с. Ірша.
Колегія суддів враховує, що відповідно до умов договору підряду від 12 листопада 2018 року роботи з видалення дерев мали виконуватись у присутності представника замовника – Вишевицької сільської ради, а після завершення робіт сторони повинні були скласти акт приймання-передачі ліквіду дерев в рахунок виконання договору. Водночас матеріали справи не містять ані акта приймання-передачі ліквіду дерев, ані інших документів, які б підтверджували фактичне виконання відповідачем робіт за вказаним договором підряду.
Більше того, матеріали справи не містять доказів здійснення представниками Вишевицької сільської ради контролю за виконанням відповідачем робіт, визначених договором підряду, а також доказів фіксації будь-яких порушень з боку відповідача під час їх виконання. При цьому, з огляду на положення пункту 2.4 договору підряду, представник замовника мав бути присутнім під час виконання робіт з видалення дерев, а відтак у разі фактичного здійснення відповідачем незаконної порубки дерев, які не підлягали видаленню, представник замовника об`єктивно мав можливість виявити та припинити такі дії.
Крім того, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені саме за фактом незаконної порубки невстановленою особою 303 дерев породи сосна, береза, акація, клен та дуб, а матеріали справи не містять доказів встановлення у межах кримінального провадження особи, причетної до вказаної порубки.
Сам по собі факт укладення між Вишевицькою сільською радою та ТОВ "Опер Сервіс" договору підряду на видалення сухостійних, аварійних та фаутних дерев, а також видача відповідачу ордера на видалення дерев, не є безумовним та достатнім доказом того, що незаконну порубку 303 сироростучих дерев здійснено саме відповідачем.
Колегія суддів також враховує, що в акті обстеження від 06 березня 2019 року зазначено координати земельної ділянки, на якій виявлено незаконну порубку дерев. Водночас матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що координати місця виявленої незаконної порубки відповідають місцю розташування дерев, які підлягали видаленню ТОВ "Опер Сервіс" відповідно до договору підряду від 12 листопада 2018 року та ордера на видалення дерев.
При цьому ані договір підряду, ані ордер на видалення дерев, ані акт обстеження зелених насаджень від 27 червня 2018 року не містять конкретизації координат або іншої належної ідентифікації місця розташування кожного дерева, що підлягало видаленню, яка б дозволяла суду достеменно встановити тотожність місця проведення дозволених робіт та місця виявленої незаконної порубки.
Окрім цього, колегія суддів враховує, що відповідно до умов пункту 4.2 договору підряду строк виконання робіт був визначений до 31 грудня 2018 року, тоді як факт можливої незаконної порубки став предметом перевірки лише після звернення громадянина ОСОБА_1 на Урядову гарячу лінію 21 лютого 2019 року, тобто майже через два місяці після закінчення строку дії договору, а акт обстеження за участю оганів місцевого самоврядування, яким зафіксовано незаконну порубку 303 дерев, складено 06.03.2019 року.
При цьому матеріали справи не містять доказів того, що після 31 грудня 2018 року ТОВ "Опер Сервіс" продовжувало виконання робіт з видалення дерев на території Вишевицької сільської ради або здійснювало будь-яку діяльність на спірній земельній ділянці.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності не підтверджують належним чином факту вчинення незаконної порубки 303 сироростучих дерев саме ТОВ "Опер Сервіс", а доводи прокурора та апелянта у цій частині ґрунтуються переважно на припущеннях про можливу причетність відповідача до вказаних дій лише з огляду на укладення договору підряду та видачу ордера на видалення дерев.
Враховуючи викладене, прокурором не доведено належними, допустимими та достовірними доказами наявності у діях ТОВ "Опер Сервіс" усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для покладення на відповідача відповідальності у вигляді відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу.
Зокрема, матеріали справи не містять належних доказів протиправної поведінки відповідача, оскільки факт здійснення саме ТОВ "Опер Сервіс" незаконної порубки 303 сироростучих дерев не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.
Також прокурором не доведено наявності причинного зв`язку між діями відповідача та заподіяною шкодою, оскільки наявні у справі докази не підтверджують, що шкода навколишньому природному середовищу у розмірі 361373,00 грн є безпосереднім та об`єктивним наслідком поведінки саме ТОВ "Опер Сервіс".
При цьому сама по собі наявність укладеного договору підряду та ордера на видалення дерев, за відсутності належних доказів як фактичного виконання відповідачем відповідних робіт, не може свідчити про протиправність поведінки відповідача та його причетність до незаконної порубки дерев.
Крім цього, за відсутності доказів протиправної поведінки відповідача та причинного зв`язку між його діями і заподіяною шкодою, відсутні й підстави для висновку про наявність вини ТОВ "Опер Сервіс" у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу.
Відтак доводи апеляційної скарги щодо застосування у спірних правовідносинах презумпції вини правопорушника колегія суддів відхиляє, оскільки така презумпція не звільняє позивача від обов`язку доведення належними та допустимими доказами факту вчинення правопорушення саме відповідачем, а також наявності причинного зв`язку між його діями та заподіяною шкодою.
Відсутність хоча б одного із елементів складу цивільного правопорушення виключає можливість покладення на особу цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди. У даному ж випадку прокурором не доведено у сукупності протиправність поведінки відповідача, причинний зв`язок між його діями та заподіяною шкодою, а також вину відповідача, що виключає наявність підстав для задоволення позову.
Посилання Державної екологічної інспекції Поліського округу на судову практику у справах №906/598/24, №918/710/24, №918/165/23 та №918/8/23 колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, з огляду на відмінність фактичних обставин указаних справ та предмета доказування у них.
Так, у справі №906/598/24 предметом спору було відшкодування шкоди, заподіяної засміченням земельної ділянки, тоді як у даній справі спір виник у зв`язку із заявленими прокурором вимогами про стягнення шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев, при цьому ключовим питанням у даному спорі є встановлення особи, яка безпосередньо вчинила відповідне правопорушення, а також наявності причинного зв`язку між діями відповідача та заподіяною шкодою.
Посилання скаржника на справу №918/710/24 також є безпідставними, оскільки правовідносини у вказаній справі стосувались відповідальності за порушення законодавства у сфері охорони та використання лісових ресурсів, тоді як у даній справі спірна земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту та належить до земель загального користування комунальної власності. При цьому матеріали справи не містять доказів передачі спірної земельної ділянки у постійне користування спеціалізованому лісогосподарському підприємству чи іншому постійному лісокористувачу.
Також колегія суддів відхиляє посилання на справи №918/165/23 та №918/8/23, оскільки наведені судові рішення ухвалені судами першої інстанції та не містять правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує саме висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
При цьому ухвала у справі №918/8/23 постановлена про закриття провадження у справі, а відтак не містить висновків щодо вирішення спору по суті та застосування норм матеріального права до спірних правовідносин.
Таким чином, наведені Державною екологічною інспекцією Поліського округу судові рішення ухвалені за інших фактичних обставин та за іншого предмета доказування, у зв`язку з чим не спростовують висновків місцевого господарського суду у даній справі.
Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
При цьому, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").
У відповідності до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року у справі №906/1008/25, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню. Доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі статтею 129 ГПК України.
Керуючись ст. ст. 269, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Житомирської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року у справі №906/1008/25 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року у справі №906/1008/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Відповідно до частини 3 статті 287 ГПК України, дана справа не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків, визначених у підпунктах а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 287 ГПК України.
Справу №906/1008/25 повернути до Господарського суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "21" травня 2026 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б. 

Суддя   Василишин А.Р. 

Суддя   Філіпова Т.Л.