ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 липня 2026 року справа №200/3786/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Гайдара А.В., Гаврищук Т.Г., Пивовар І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Стойка В.В.), у справі № 200/3786/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вулиця Митрополита Андрея, 10, Львів, 79000, ЄДРПОУ 13814885), Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Cлов`янськ, адреса пл.Соборна, 3, ЄДРПОУ 13486010), в якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії від 20.03.2025 №05253004389; 
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періоди проходження ним військової служби з 13.07.2023 по 08.10.2023, з 24.10.2023 по 28.07.2024, з 15.08.2024 по 31.12.2024, з 22.01.2025 по 02.02.2025 на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди проходження ним військової служби з 13.07.2023 по 08.10.2023, з 24.10.2023 по 28.07.2024, з 15.08.2024 по 31.12.2024, з 22.01.2025 по 02.02.2025 на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії від 20.03.2025 №05253004389.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди проходження ним військової служби з 13.07.2023 по 08.10.2023, з 24.10.2023 по 28.07.2024, з 15.08.2024 по 31.12.2024, з 22.01.2025 по 02.02.2025 на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.03.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати рішення суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що управлінням правомірно не зараховано пільгового стажу позивача період проходження ним військової служби у кратному розмірі 
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/3786/25, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».
Суд, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 у липні 2023 був призваний на військову службу згідно з Указом Президента України №69 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію».
У період з 13.07.2023 по теперішній час Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 .
В довідці про безпосередню участь особи в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України №40/35/10/1-522 від 28.02.2025, військової частини НОМЕР_1 , зазначено, що Позивач в період з 13.07.2023 по 08.10.2023, з 24.10.2023 по 28.07.2024, з 15.08.2024 по 31.12.2024, з 22.01.2025 по 02.02.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у м.Слов`янськ Донецької області.
ОСОБА_1 звернувся через веб портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії незалежно від віку від 12.03.2025.
Заяву від 12.03.2025 про призначення пенсії незалежно від віку за принципами екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.
Згідно змісту рішення відповідача 1 №052530004389 від 20.03.2025 відмовлено в призначенні пенсії незалежно від віку через відсутність необхідних 25 років пільгового стажу.
В рішенні зазначено, що страховий стаж роботи склав 40 років 4 місяці 23 дні. Пільговий стаж роботи відповідно частини 2 статті 114 Закону №1058 за роботу за Списком №1 склав 21 рік 5 місяців 26 днів. Пільговий стаж роботи за частиною 3 статті 114 Закону №1058 склав 24 роки 0 місяців 3 дні, з них:
- пільговий підземний стаж роботи за частиною 3 статті 114 Закону України №1058 (провідні підземні професії ) склав 10 років 0 місяців 24 днів, а з урахуванням кратності відповідно до Роз`яснення №8 від 20.01.1992 Міністерства соціального забезпечення склав 12 років 7 місяців 1 день. До провідних підземних професій зараховані наступні періоди роботи: з 01.08.2011 по 07.01.2013, з 17.03.2013 по 27.07.2014, з 02.08.2014 по 06.09.2015, з 14.09.2016 по 01.12.2016, з 01.02.2017 по 20.08.2017, з 14.02.2018 по 06.07.2023;
- пільговий стаж роботи за частиною 3 статті 114 Закону України №1058 (підземні професії згідно Постанови КМУ №202 від 31.03.1994 склав 08 років 2 місяці 26 днів. До пільгового стажу роботи за Постановою КМУ №202 від 31.03.1994 враховані наступні періоди: з 08.02.2002 по 22.04.2002, з 20.12.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 21.04.2004, з 22.04.2004 по 30.10.2004, з 31.10.2004 по 27.12.2004, з 28.12.2004 по 13.05.2009, з 14.05.2009 по 24.07.2009, з 25.07.2009 по 31.07.2009, з 01.08.2009 по 31.10.2009, з 01.01.2010 по 31.07.2011, з 08.01.2013 по 16.03.2013, з 24.01.2017 по 31.01.2017, з 03.10.2017 по 13.02.2018.
- період військової служби склав 1 рік 4 місяці 24 днів. До військової служби зараховано період з 16.05.2002 по 09.10.2003,
- навчання за фахом склало 1 місяць 6 днів за періоди з 04.02.2002 по 07.02.2002, з 01.12.2003 по 19.12.2003.
- військова служба в особливий період склала 1 рік 8 місяців 6 днів за період з 07.07.2003 по 12.03.2025.
Заявнику зараховано період участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації до пільгового стажу, але в календарному обчисленні.
07.04.2025 Позивач, через веб-портал електронних послуг звернувся по органів ПФУ щодо повторного розгляду його заяви про призначення пенсії на пільгових умовах від 12.03.2025 та розрахувати період проходження військової служби в особливий період з розрахунку один місяць служби за три місяці, включивши його до пільгового стажу.
Листом від 02.05.2025 Головним управлінням ПФУ в Донецькій області Позивачу було повідомлено, що відповідно до статті 8 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час проходження строкової військової служби а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06.12.1991 №1932-XII «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу в особливий період особа, зокрема працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1993 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» пільгове обчислення стажу, зокрема, за час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції – один місяць служби за три місяці, застосовується при обчисленні вислуги років для призначення пенсій відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
У разі якщо особа претендує на призначення пенсії за віком за нормами Закону України від 09.07.2003 № 1058-VI «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі — Закон №1058), її страховий та пільговий стаж (за наявності) розраховується за нормами Закону №1058.
12.03.2025 засобами веб-порталу Позивачем надана заява про призначення пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058, яка була відпрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 
За результатами розгляду документів, долучених до заяви від 12.03.2025, до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди. Страховий стаж Позивача складає 40 років 4 місяці 23 дні, в тому числі додаткові роки за Список № 1 — 18 років. Пільговий стаж роботи за Списком № 1 складає 21 рік 5 місяців 27 днів, в тому числі: підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 (25) «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» складає 08 років 02 місяці 26 днів.
- роботи підземні провідні професії (20) - 10 років 24 дні.
- навчання за фахом - 01 місяць 06 днів.
- строкова військова служба - 01 рік 04 місяці 24 дні.
- військова служба в особливий період – 01 рік 08 місяців 06 днів врахована до Вашого страхового стажу в одинарному розмірі, що відповідає нормам чинного законодавства.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області від 20.03.2025 №052530004389 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідних 25 років пільгового стажу роботи.
Не погоджуючись з рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).
Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Статтею ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (п. 1).
Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Таким чином, відповідно до діючого законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; а у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Щодо періоду служби позивача в лавах Збройних Сил України, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011-XII) визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Щодо періоду з 13.07.2023 по 08.10.2023, з 24.10.2023 по 28.07.2024, з 15.08.2024 по 31.12.2024, з 22.01.2025 по 02.02.2025 року проходження позивачем військової служби під час мобілізації та безпосередньої участі позивача у бойових діях у воєнний час суд зазначає наступне.
Пунктом 11 статті 11 Закону №1058-IV встановлено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та «Про військовий обов`язок і військову службу», є застрахованими особами.
Особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (стаття 1 Закону України від 21 жовтня 1993 року №3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону України №3384-IX від 20.09.2023, яка була чинною на час прийняття спірного рішення, час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною 1 стаття 8 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
17 липня 1992 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі – Постанова №393).
На дату прийняття спірного рішення вказана постанова діяла в редакції постанови Кабінету Міністрів України №19 від 09.01.2024.
Постанова №393 визначає порядок обчислення вислуги років для призначення пенсій за вислугу років особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах “б”-“д”, “ж” і “з” статті 1-2 відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
З 19 лютого 2022 року, дати публікації в газеті «Урядовий кур`єр» №35 постанови Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року, якою були внесені зміни до постанови №393, для призначення пенсій приймається до уваги тільки календарна вислуга, тобто вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів, а для визначення розміру пенсії вислуга років розраховується на пільгових умовах, зокрема, один місяць служби за три місяці – участь у бойових діях у воєнний час.
З 19 лютого 2022 року відповідно до пунктів 2-1 та 3 Постанови №393 для призначення пенсій приймається до уваги тільки календарна вислуга, тобто вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів, а розрахована на пільгових умовах вислуга років застосовується для визначення розміру пенсії.
В період з 2015 по 2021 роки стаття 119 КЗпП України діяла в редакції, відповідно до якої на час виконання державних або громадських обов`язків, якщо за чинним законодавством України ці обов`язки можуть здійснюватись у робочий час, працівникам гарантується збереження місця роботи (посади) і середнього заробітку. Працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу" і "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", надаються гарантії та пільги відповідно до цих законів. За працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Позивач у липні 2023 був призваний на військову службу згідно з Указом Президента України №69 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію».
У період з 13.07.2023 Позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
З урахуванням того, що на момент звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії (12.03.2025) пункт 3 Порядку № 393 діяв у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119, суд зазначає, що періоди проходження військової служби з 13.07.2023 по 08.10.2023, з 24.10.2023 по 28.07.2024, з 15.08.2024 по 31.12.2024, з 22.01.2025 по 02.02.2025 підлягають зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, в календарному обчисленні, тобто повної кількості календарних днів.
Правова позиція щодо спірних правовідносин викладена у постанові Верховного Суду від 19.06.2025 у справі №360/665/24.
З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги про зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоди проходження ним військової служби з 13.07.2023 по 08.10.2023, з 24.10.2023 по 28.07.2024, з 15.08.2024 по 31.12.2024, з 22.01.2025 по 02.02.2025 на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Відтак, позовні вимоги в цій частині так і щодо повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. 
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. 
У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції на виконання положень ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – задовольнити 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року у справі № 200/3786/25 – скасувати.
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 01 липня 2026 року.

Судді А.В. Гайдар
Т.Г.Гаврищук
І.В. Пивовар