ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 червня 2026 року м. Житомир справа № 240/6082/26
категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Леміщака Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області про відмову у перерахунку пенсії за віком та встановлення надбавки на догляд одиноким пенсіонерам, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які досягли 80-річного віку;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком з урахуванням надбавки на догляд одиноким пенсіонерам, які досягли 80-ти річного віку, обчисленої відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Постанови Кабінету Міністрів України “Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд” від 02.04.2005 № 261( зі змінами, внесеними згідно з Постанови Кабінету Міністрів України від 11.06.2025 № 6950) з дати звернення.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона має право на державну допомогу на догляд тим, що вона є одинокою особою віком 84 роки, яка за станом здоров`я (висновок ЛКК № 18) потребує постійної сторонньої допомоги. Вказує, що вона проживає одна, а її син є пенсіонером, та проживає окремо від матері, що є підставою для призначення відповідної соціальної виплати пенсіонеру, який потребує догляду.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).
Відзив від відповідача на адресу суду в строки, передбачені статтею 162 КАС України, не надходив.
Частина 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до положень ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України.
Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними статтями 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058).
Відповідно до висновку від 03.09.2025 № 18 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданого КНП "Бердичівська міська лікарня", позивачу рекомендовано соціальні послуги: потребує постійного стороннього догляду. Висновок дійсний до 03.09.2026
Відповідно до довідки № 8830 від 05.09.2025 Відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Бердичівської міської ради за адресою: Україна, Житомирська область, Бердичівський район, м. Бердичів, пров. Пляжний буд. 12, кв. 8 зареєстрована всього 1 особа - ОСОБА_1 з 25.07.1995 по т. час. 
Позивач має дітей ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 .
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.09.2008 син позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Пенсійним посвідченням від 22.10.2024 № НОМЕР_2 підтверджується, що син ОСОБА_3 є пенсіонером. 
Витягом з реєстру територіальної громади № 2024/011101965 підтверджується, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в АДРЕСА_1 .
Позивач також надала до пенсійного органу копію свідоцтва про смерть онука ОСОБА_4 .
Позивач звернулася до Головного управління із заявою від 01.01.2026 щодо призначення їй державної соціальної допомоги на догляд.
За принципом екстериторіальності заяву розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.
Рішенням від 07.01.2026 № 918240133786 повідомлено позивача про відмову в наданні надбавки на догляд одиноким пенсіонерам у зв`язку з тим, що до заяви ОСОБА_1 не долучено інформації про відсутність працездатних родичів (незалежно від місця їх проживання), зобов`язаних за законом їх утримувати (зазначається у поданій заяві про призначення допомоги на догляд), та неправильний висновок № 18, який наданий для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги по догляду на непрофесійній основі.
Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні їй державної соціальної допомоги на догляд, тому за захистом своїх прав звернулася до суду з позовом. 
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади надання державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, а також надання державної соціальної допомоги на догляд визначає Закон України “Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю” від 18.05.2004 № 1727-IV (далі Закон № 1727-IV).
Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону № 1727-IV одинока особа - особа, яка не має працездатних родичів, зобов`язаних за законом її утримувати.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 7 Закону № 1727-IV державна соціальна допомога на догляд призначається одиноким особам, які досягли 80-річного віку та за висновком лікарсько-консультативної комісії потребують постійного стороннього догляду і одержують пенсію відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” або Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги на догляд визначається Кабінетом Міністрів України з урахуванням вимог Закону України “Про адміністративну процедуру” (ч. 5 ст. 7 Закону № 1727-IV).
Відповідно до ст. 9 Закону № 1727-IV державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державна соціальна допомога на догляд призначаються органом, що призначає пенсії.
Умови призначення, надання і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю; державної соціальної допомоги на догляд визначає Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2005 Р. № 261.
Згідно з п. 4 Порядку № 261 до одиноких осіб, що мають право на державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державну соціальну допомогу на догляд, належать громадяни, що не мають працездатних родичів, зобов`язаних за законом їх утримувати. Підтвердженням належності до цієї категорії є:
інформація про відсутність працездатних родичів (незалежно від місця їх проживання), зобов`язаних за законом їх утримувати (зазначається у поданій заяві про призначення допомоги на догляд);
інформація про склад сім`ї (зазначається в декларації про доходи осіб, які звернулися за призначенням державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, згідно з додатком (у разі потреби).
Відповідно до п. 10 Порядку № 261 для призначення соціальної допомоги подаються заява за формою, встановленою Мінсоцполітики. Під час подання заяви пред`являється паспорт громадянина України, трудова книжка та документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків із зазначеного Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України або свідоцтва про народження (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті). 
Згідно з п. 11 Порядку № 261 соціальна допомога призначається з дня звернення за допомогою.
Відповідно до п. 13 Порядку № 261 державна соціальна допомога на догляд (далі - допомога на догляд) призначається, зокрема, одиноким особам, які досягли 80-річного віку та за висновком ЛКК потребують постійного стороннього догляду та одержують пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Згідно з п. 21 Порядку № 261 для призначення допомоги на догляд особи, зазначені у підпунктах 4-6 пункту 13 цього Порядку, подають документи, передбачені абзацами другим - десятим пункту 10 цього Порядку, та висновок ЛКК (для осіб, які потребують постійного стороннього догляду. Орган Пенсійного фонду України використовує наявну інформацію про вид, розмір пенсії і період, на який вона призначена, в електронній базі даних про одержувачів пенсії.
Згідно з п. 22 Порядку № 261 для призначення допомоги на догляд особи, зазначені у підпунктах 1 - 3 пункту 13 цього Порядку, крім заяви за формою, затвердженою органом, що призначає пенсію, подають документи, передбачені абзацами четвертим - сьомим пункту 10 цього Порядку, та висновок ЛКК (для осіб, які потребують постійного стороннього догляду).
Особи, зазначені у підпункті 2 пункту 13 цього Порядку, які брали безпосередню участь у бойових діях у період Другої світової війни додатково подають документи, що підтверджують участь у бойових діях у період Другої світової війни.
Пунктом 23 Порядку № 261 визначено, що допомога на догляд призначається з дня звернення за допомогою. Днем звернення за призначенням допомоги на догляд вважається день подання заяви з усіма необхідними документами та/або відомостями. У разі коли заява з необхідними документами та/або відомостями надсилається засобами поштового зв`язку, днем звернення вважається дата, зазначена на відбитку календарного штемпеля з місця відправлення заяви. Якщо до заяви, надісланої засобами поштового зв`язку або в електронній формі, не додано всіх необхідних документів та/або відомостей, орган Пенсійного фонду України протягом трьох робочих днів з дня отримання заяви повідомляє заявнику про зупинення строку розгляду заяви із зазначенням переліку документів, які необхідно додати, а в разі особистого звернення із заявою - таке повідомлення вручається під розписку заявнику безпосередньо посадовою особою виконавчого органу/посадовою особою органу Пенсійного фонду України/посадовою особою центру надання адміністративних послуг. У разі подання заявником необхідних документів та/або відомостей не пізніше ніж протягом трьох місяців з дня одержання зазначеного повідомлення днем звернення за призначенням допомоги на догляд вважається день подання або надсилання заяви.
Відповідно до п. 46 Порядку № 261 заява з необхідними документами та/або відомостями про призначення соціальної допомоги, допомоги на догляд, допомоги на поховання (далі - заява з необхідними документами та/або відомостями) подається до органу Пенсійного фонду України незалежно від зареєстрованого/задекларованого місця проживання (перебування) заявника.
Згідно з п. 47 Порядку № 261 повідомлення про призначення (про відмову у призначенні із зазначенням підстави) соціальної допомоги, допомоги на догляд, допомоги на поховання протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення видається/надсилається у паперовій або електронній формі (за наявності адреси електронної пошти) органом Пенсійного фонду України.
Судом встановлено, що на звернення позивача до пенсійного органу із заявою від 01.01.2026 щодо призначення їй державної соціальної допомоги на догляд відповідач листом від 07.01.2026 № 918240133786 повідомив, що до заяви позивачем не долучено інформації про відсутність працездатних родичів та неправильний висновок № 18, який наданий для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги по догляду на непрофесійній основі.
Суд не погоджується з таким твердженням відповідача та вважає, що позивач надав усі необхідні довідки та свідоцтва (зокрема про смерть) про відсутність працездатних родичів, що також підтверджується матеріалами справи.
Водночас суд критично оцінює доводи відповідача та наголошує, що згідно з висновком КНП "Бердичівська міська лікарня" від 03.09.2025 № 18 позивачу рекомендовано соціальні послуги: з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи та потребує постійного стороннього догляду. Висновок № 18 дійсний до 03.09.2026, тобто такий висновок був дійсний на час звернення позивача до пенсійного органу та на час розгляду відповідачем її заяви.
Суд також звертає увагу, що форма первинної облікової документації № 080-4/о “Висновок про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі”, затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407, відповідно до пункту 4 Інструкції щодо її заповнення видається саме особі, яка потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі (тобто позивачці), а не особі, яка такий догляд фактично здійснює. За таких обставин довід відповідача про те, що висновок № 18 нібито виданий “для одержання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги по догляду на непрофесійній основі”, суперечить призначенню цього документа, визначеному наказом Міністерства охорони здоров`я України № 407, та спростовується змістом самого висновку № 18, який прямо адресований позивачці як особі, що потребує догляду, а отже не може бути правомірною підставою для відмови у призначенні допомоги на догляд.
Як було зазначено, відповідно до ст. 1 Закону України “Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю” одинока особа - особа, яка не має працездатних родичів, зобов`язаних за законом її утримувати.
Згідно з п. 4 Порядку № 261 до одиноких осіб, що мають право на державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державну соціальну допомогу на догляд, належать громадяни, що не мають працездатних родичів, зобов`язаних за законом їх утримувати.
Відповідно до статті 1 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.
Суд вважає, що, оскільки син позивача - ОСОБА_3 - досягнув пенсійного віку відповідно до ст. 26 Закону № 1058, він згідно зі ст. 1 Закону № 1058 є непрацездатною особою, а отже, у розумінні ст. 1 Закону № 1727-IV та п. 4 Порядку № 261, позивач вважається одинокою особою, оскільки не має працездатних родичів, зобов`язаних за законом її утримувати, що підтверджує її право на отримання державної соціальної допомоги на догляд.
При цьому, суд наголошує, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено процесуальний обов`язок із приводу доведеності обставин на підтвердження правомірності дій, не надано доказів на підтвердження обставин того, що позивач має ще повнолітніх працездатних родичів.
Відповідач, діючи в межах Порядку № 261, не вжив передбачених законом заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірної відмови у призначенні допомоги.
Відповідно до статті 16 Закону України “Про адміністративну процедуру” адміністративний орган зобов`язаний встановлювати обставини, що мають значення для вирішення справи, і за необхідності збирати для цього документи та інші докази з власної ініціативи, у тому числі витребовувати документи та відомості, необхідні для вирішення справи, без покладення цього обов`язку виключно на заявника. Проте відповідач не скористався власними базами даних для підтвердження статусу позивача як одинокої особи.
Суд звертає увагу, що якщо у відповідача виникли сумніви щодо складу сім`ї позивача чи статусу її родичів, він був зобов`язаний надіслати відповідні запити до компетентних органів (ЦНАП, РАЦС), а не автоматично відмовляти у наданні допомоги.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не здійснив збір інформації, яка була йому доступна або могла бути отримана шляхом міжвідомчої взаємодії.
Суд звертає увагу, що позивач у позовній заяві визначила предмет спору як “перерахунок пенсії за віком та встановлення надбавки на догляд”, що обчислюється відповідно до Закону № 1058. Разом із тим, як встановлено судом вище, із заяви позивача від 01.01.2026, рішення відповідача від 07.01.2026 № 918240133786 та фактичних обставин справи вбачається, що предметом спору є відмова в призначенні саме державної соціальної допомоги на догляд - самостійної виплати, передбаченої статтею 7 Закону № 1727-IV та пунктом 13 Порядку № 261, яка призначається органом, що призначає пенсію, але не є складовою частиною пенсії за віком та не передбачає перерахунку її розміру. Відповідно до принципу jura novit curia суд самостійно визначає юридичну кваліфікацію спірних правовідносин та норми права, що підлягають застосуванню до встановлених обставин справи, незалежно від посилань учасників справи на конкретні норми права, у зв`язку з чим неточне визначення позивачем у позовній заяві правової природи заявленої вимоги не перешкоджає задоволенню позову по суті та не змінює його предмета.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у призначенні позивачу державної соціальної допомоги на догляд є необґрунтованою та прийнятою без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття вказаного такого рішення.
За таких обставин, суд за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні державної соціальної допомоги на догляд та зобов`язання відповідача призначити позивачу спірну допомогу.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Питання розподілу судових витрат вирішується відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79016, ЄДРПОУ 13814885) задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 07.01.2026 № 918240133786.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу на догляд відповідно до підпункту 6 пункту 13 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 № 261, починаючи з 01.01.2026.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1331,20 грн (однієї тисячі трьохсот тридцяти однієї гривні 20 копійок). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Леміщак

Повний текст складено:  29 червня 2026 р.

29.06.26