РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/1567/26
провадження у справі № 2/0285/1504/26
04 червня 2026 року  м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючого – судді  Коцюби О.М.
за участю секретаря   Загривої Х.О.,
розглянувши у судовому засіданні в місті Звягель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ярунської сільської ради Звягельського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, - 
встановив:
17.03.2026 року позивач звернулась до суду із позовом про визнання за нею право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько — ОСОБА_2 . На час смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом із ним проживала без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та позивач — ОСОБА_1 , яка є донькою померлого. 25.09.2025 року рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області було встановлено родинні відносини, а саме, що ОСОБА_2 є батьком позивачка — ОСОБА_1 . Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається із земельної частки (паю), яка перебуває у колективній власності КСП «Оранта», с. Коритища, Звягельського району, Житомирської області. Позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті батька — ОСОБА_2 . З метою оформлення спадщини вона звернулась до нотаріуса. Однак, приватним нотаріусом Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Якубовською Т.О. їй було у видачі свідоцтва на право на спадщину на земельну частку (пай) з підстав відсутності правовстановлюючого документа — сертифіката на право на земельну частку (пай). Відповідно до витягу виданого Ярунською сільською радою Звягельського району Житомирської області ОСОБА_2 був включений до уточнених списків членів КСП «Оранта» с. Коритища, які мають право на одержання земельної частки. Окремо Сертифікат на право власності на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_2 не видавався. Оскільки відсутній правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) нотаріус відмовив в оформленні спадкових прав. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач прийшла до висновку про необхідність звернення з відповідним позовом до суду з метою захисту прав та законних інтересів. 
Представник позивача — адвокат Галицька О.О. у судовому засіданні просила задовольнити вимоги позову. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, щодо прийняття рішення поклався на розсуд суду.
Дослідивши зміст позовних вимог, письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку.
Встановлено, що позивач є єдиною спадкоємицею всього майна після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується Довідкою приватного нотаріуса Якубовської Т.О. від 04.02.2026 року №28/04-14 (а.с. 20). 
Згідно Державного акту на право колективної власності на землю Серії ЖТ-10-07-000002 від 05.06.1996 року виданого на КСП «Оранта» та Додатку 1 до зазначеного державного акта ОСОБА_2 за порядковим номером №289 набув права на вказану земельну частку (пай) на території Жолобенської сільської ради Новоград–Волинського району, Житомирської області (а.с. 25-29).
Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області № 603/35-26 від 02.03.2026 року розрахунок паю проводився у розмірі 3,56 умовних кадастрових гектарів (а.с. 22-23). 
Згідно Свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).
Свідоцтвом про народження та рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області №285/2862/25 від 25.09.2025 року, встановлено, що ОСОБА_2 є батьком позивача — ОСОБА_1 (а.с. 10-12). 
Постановою приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Якубовської Т.О. № 40 від 06.03.2025 року, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Оранта», позивачу було відмовлено у видачі на її ім`я після померлого ОСОБА_2 , свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане право на земельну частку (пай) (а.с. 19).
Відповідно до пунктів чотири та п`ятьПрикінцевих та перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Оскільки, відповідно до пункту першого Прикінцевих та перехідних положень ЦК цей Кодекс набрав чинності з 01.01.2004 року, а спадщина після смерті ОСОБА_2 відкрилася до вказаної дати та до ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкові відносини пов`язані з її смертю врегульовані нормами ЦК УРСР.
Відповідно до статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
Відповідно до частини першої статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Зміст зазначених норм закону дає підстави для висновку, що особа може набути право на спадкове майно за таких умов: вона відноситься до кола спадкоємців визначених законом; нею прийнято спадщину у встановленому законом порядку; спадкодавець на момент смерті мав власність або права, які не припинилися у зв`язку зі смертю.
Отже, ОСОБА_1 , є спадкоємицею, яка відповідає вище вказаним вимогам закону.
Відповідно до ч. 9 ст. 5 ЗК України (в редакції від 22.06.1993 року) кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому ч.ч. 6, 7 статті 6 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.
Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.
Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України (у редакції від 22.06.1993 року) та відповідно до вище зазначеного Указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.
Отже, ОСОБА_2 за життя набув право на земельну частку (пай) КСП «Оранта» с. Коритища, Жолобенської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. Вказане підтверджується копією Державного акту на право колективної власності на землю Серії ЖТ-10-07-000002 від 05.06.1996 року виданого на КСП «Оранта» та Додатку 1 до зазначеного державного акта де ОСОБА_2 за порядковим номером №289 набув права на вказану земельну частку (пай) розміром 3,56 га. на території Жолобенської сільської ради Новоград–Волинського району, Житомирської області.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
З огляду на вище зазначене, виникає висновок, що земельна частка (пай), на яку набув право батько позивача — ОСОБА_2 та під час свого життя не оформив належним чином своїх прав, є предметом спадкування та спадкоємець може заявляти вимоги щодо визнання за нею права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Отже, на підставі вищевикладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судовий збір позивач просить покласти на неї.
Керуючись ст.ст. 4, 76- 89, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,- 
ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ярунської сільської ради Звягельського району Житомирської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування — задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП № НОМЕР_1 , право власності на земельну частку (пай), розміром 3,56 га., без визначення меж цієї частки в натурі на території Ярунської сільської територіальної громади в особі Звягельського району Житомирської області в особі Жолобенського старостинського округу Звягельського району по реформованому КСП «Оранта» с. Коритища Жолобенської сільської ради Новоград-Волинськогорайону Житомирської області у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:      О.М. Коцюба