Провадження № 1-кп/643/842/26 
Справа № 643/8891/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2026 Салтівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченої ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт з угодою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22025050000000830 від 19.08.2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянинки України, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно- правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №. 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.
Так, 24.02.2022 на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався та діє по цей час.
Встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з особистих мотивів, перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного телефону марки «Google», моделі «Pixel 4а», № збору UP1A.231105.001.В2, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , використовуючи месенджер «Telegram», зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 під обліковим записом « ОСОБА_7 », ім`я користувача « ОСОБА_8 », ОСОБА_9 , 09.09.2024 об 11 год. 39 хв. шляхом надсилання текстового повідомлення повідомила про розташування особового складу однієї з військових частин Сил оборони України поблизу АДРЕСА_2 користувачу мобільного застосунку «Telegram», що зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 під обліковим записом « ОСОБА_10 », тим самим здійснила несанкціоноване поширення інформації про розташування Збройних Сил України за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.
Вказана інформація про місця розташування особового складу Збройних сил України не була розміщена у відкритому доступі Генеральним штабом ЗС України, Міністерством оборони України, Головним Управлінням розвідки Міністерства оборони України на офіційних сторінках, інших медіа-ресурсах або ЗМІ, дозвіл на її поширення не надавався.
Отже, ОСОБА_5 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 114-2 КК України, тобто несанкціоноване поширення інформації про розташування Збройних сил України, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.
30 квітня 2026 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_11 , якому надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинуваченою у цьому провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468 ,469, 472 КПК України, діючи добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у зазначених діяннях в обсязі обвинувачення за ч. 2 ст. 114-2 КК України.
В судовому засідання прокурор підтримала угоду про визнання винуватості та просила її затвердити.
Обвинувачена ОСОБА_5 підтвердив свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості та просила її затвердити.
Захисник підтримав позицію своєї підзахисної.
Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4. ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Судом вивчались дані про особу обвинуваченої.
Так, ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 09.01.2026 накладено арешт на мобільний телефон Google та носій інформації Kingston. Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 13.01.2026 накладено арешт на мобільний телефон Xiaomi Redmi.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. 
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати на залучення експерта у розмірі 8914 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 30 квітня 2026 року укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченою ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 114-2КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на 2 роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У разі направлення звільненої від покарання з випробуванням ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного за даним вироком, зарахувати у строк відбування покарання час попереднього ув`язнення в період з 06.01.2026 року до 24.06.2026 року, з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , яка утримується в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4», у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши її з-під варти негайно.
Арешти, накладені ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 09.01.2026 на мобільний телефон Google та носій інформації Kingston, ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 13.01.2026 на мобільний телефон Xiaomi Redmi, - скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 витрати на залучення експертів в розмірі 8914 грн. на користь держави.
Речові докази: мобільний телефон Google та носій інформації Kingston - залишити в матеріалах кримінального провадження,
мобільний телефон Xiaomi Redmi - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1